text: # Schiltron
  Schiltrony [šiltron] označují sevřené útvary v nichž bojovali skotští vojáci vyzbrojení kopími (kopiníci), zvláště Skotové z nížin (lowlanders). Skotové z Vysočiny (highlanders) dávali ještě dlouhou dobu přednost útoku známému již ve starověku – s mečem a štítem. Schiltrony se podobají falanze, i když neměly její hloubku ani vnitřní členění. Do jisté míry už předznamenávají způsob boje švýcarské pěchoty ve 13.-16. století. Největší úspěch měla tato taktika v bitvě u Bannockburnu. Z této drtivé porážky se Angličané poučili natolik, že mezi lety 1342 (Morlaix) a 1429 (Patay) neprohráli žádnou větší bitvu. Angličané ve stoleté válce vítězili součinností jízdy a lučištníků, někdy podporovaných velšskými vrhači oštěpů (např. v bitvě u Kresčaku chránilo pozice anglických lučištníků asi tisíc těchto vojáků).
  Ve stoleté válce bojovali Skotové často jako spojenci Francouzů. Sami však neměli lučištníky a taktika schiltronů byla už v té době zastaralá,[zdroj?] což jim přineslo řadu porážek. Skotský voják byl fyzicky zdatný a statečný, takže pod dobrým velením mohl dosáhnout i vynikajících výsledků. Slabší stránkou skotského vojska byla kázeň. Schiltronu se voják držel často jen proto, že instinktivně cítil bezpečí.
  Na přelomu 16. a 17. století byli Skotové považováni za nejlepší vojáky britských ostrovů.[zdroj?] Jak král Karel I. Stuart, tak parlament reprezentovaný Oliverem Cromwellem chtěli získat skotské presbyteriány za své spojence.[zdroj?] Soupeře našli až po vytvoření parlamentního vojska nového typu (New Model Army) roku 1645.
  
title: Schiltron
wikitext: [[Soubor:Battle of Bannockburn - Bruce addresses troops.jpg|náhled|Schiltron v bitvě u Bannockburnu]]
  '''Schiltrony''' [šiltron] označují sevřené útvary v nichž bojovali skotští vojáci vyzbrojení kopími (kopiníci), zvláště [[Skotsko|Skotové]] z nížin (lowlanders). Skotové z Vysočiny (highlanders) dávali ještě dlouhou dobu přednost útoku známému již ve [[starověk]]u – s mečem a štítem. Schiltrony se podobají [[Falanga pěchoty|falanze]], i když neměly její hloubku ani vnitřní členění. Do jisté míry už předznamenávají způsob boje švýcarské pěchoty ve [[13. století|13.]]-[[16. století]]. Největší úspěch měla tato taktika v [[Bitva u Bannockburnu|bitvě u Bannockburnu]]. Z této drtivé porážky se Angličané poučili natolik, že mezi lety [[1342]] ([[Bitva u Morlaix|Morlaix]]) a [[1429]] ([[Bitva u Patay|Patay]]) neprohráli žádnou větší bitvu. Angličané ve [[Stoletá válka|stoleté válce]] vítězili součinností jízdy a lučištníků, někdy podporovaných velšskými vrhači oštěpů (např. v [[Bitva u Kresčaku|bitvě u Kresčaku]] chránilo pozice anglických lučištníků asi tisíc těchto vojáků).
  
  Ve [[Stoletá válka|stoleté válce]] bojovali Skotové často jako spojenci [[Francie|Francouzů]]. Sami však neměli lučištníky a taktika schiltronů byla už v té době zastaralá,{{Doplňte zdroj}} což jim přineslo řadu porážek. Skotský voják byl fyzicky zdatný a statečný, takže pod dobrým velením mohl dosáhnout i vynikajících výsledků. Slabší stránkou skotského vojska byla kázeň. Schiltronu se voják držel často jen proto, že instinktivně cítil bezpečí.
  
  Na přelomu [[16. století|16.]] a [[17. století]] byli Skotové považováni za nejlepší vojáky britských ostrovů.{{Doplňte zdroj}} Jak král [[Karel I. Stuart]], tak [[parlament]] reprezentovaný [[Oliver Cromwell|Oliverem Cromwellem]] chtěli získat skotské presbyteriány za své spojence.{{Doplňte zdroj}} Soupeře našli až po vytvoření parlamentního vojska nového typu (New Model Army) roku 1645.
  
  [[Kategorie:Bojové formace]]
infoboxes: []