text: # Ekfráze
  Ekfráze (někdy psáno též ekphrasis, z řeckého ἔκ-φρασις „popis“) je literární popis výtvarného díla. Nejčastěji bývá tento pojem omezen na popis tvůrčí, který má ambice sdělit čtenáři vedle fyzického popisu obrazu či sochy i jeho účinek na diváka. Někdy je však užíván i pro čistě věcné popisy uměleckého díla. V tomto smyslu by v krajním případě zahrnoval všechny texty zabývající se výtvarným uměním, např. výtvarnou kritiku.
  Pojem ekfráze se v antice původně užíval v rétorice a označoval jakýkoliv podrobný popis věci, osoby či zkušenosti, již kolem pátého století se však jeho význam omezil pouze na popis uměleckého díla, a to především popis literární. Dnes nejužívanější definice je Heffernanova „verbální reprezentace vizuální reprezentace“. Pochází z Heffernanovy knihy Muzeum slov, která shrnuje řadu nejvýraznějších příkladů ekfráze ve světové literatuře počínaje Homérem a Vergiliem (jmenovitě ve dvou popisech štítů, kterým je v Iliadě, resp. Aeneidě věnován značný prostor). Podobné mapování ekfrastických prvků v české literatuře provedla Stanislava Fedrová, její příklady nachází u Vrchlického, Zeyera, Karáska ze Lvovic, Jiráska, Jaroslava Durycha, Jaroslava Marii, Františka Langera, Bohumila Hrabala či Miloše Urbana.
  Ekfrastické popisy lze vnímat jako paradoxní, protože dávají slovní výraz dílu, které mělo na adresáta původně působit bez zprostředkování jazykem.
  Ekfráze se neomezuje na literaturu, odezvou výtvarného díla může být například i hudební skladba; příkladem jsou Musorgského Obrázky z výstavy.
  
title: Ekfráze
wikitext: '''Ekfráze''' (někdy psáno též ''ekphrasis'', z řeckého ἔκ-φρασις „popis“) je literární popis [[Výtvarné umění|výtvarného díla]]. Nejčastěji bývá tento pojem omezen na popis tvůrčí, který má ambice sdělit čtenáři vedle fyzického popisu obrazu či sochy i jeho účinek na diváka. Někdy je však užíván i pro čistě věcné popisy uměleckého díla. V tomto smyslu by v krajním případě zahrnoval všechny texty zabývající se výtvarným uměním, např. výtvarnou kritiku.
  
  Pojem ekfráze se v [[Starověk|antice]] původně užíval v rétorice a označoval jakýkoliv podrobný popis věci, osoby či zkušenosti, již kolem pátého století<ref>{{Citace monografie|příjmení=Nünning|jméno=Ansgar|příjmení2=Trávníček|jméno2=Jiří|příjmení3=Holý|jméno3=Jiří|titul=Lexikon teorie literatury a kultury : koncepce – osobnosti – základní pojmy|vydání=1|vydavatel=Host|místo=Brno|rok=2006|strany=181|isbn=}}</ref> se však jeho význam omezil pouze na popis uměleckého díla, a to především popis literární. Dnes nejužívanější definice je Heffernanova „verbální reprezentace vizuální reprezentace“.<ref>{{Citace monografie|příjmení=Fedrová|jméno=Stanislava|příjmení2=|jméno2=|titul=Ekfráze jako modus reprezentace. Disertační práce|url=http://www.jcu.cz/vskp/31056|vydání=1|vydavatel=Jihočeská univerzita|místo=České Budějovice|rok=2012|počet stran=156|strany=19}}</ref> Pochází z Heffernanovy knihy ''Muzeum slov'', která shrnuje řadu nejvýraznějších příkladů ekfráze ve světové literatuře počínaje Homérem a Vergiliem (jmenovitě ve dvou popisech štítů, kterým je v [[Ilias|Iliadě]], resp. [[Aeneis|Aeneidě]] věnován značný prostor).<ref>{{Citace monografie|příjmení=Heffernan|jméno=James A. W.|příjmení2=|jméno2=|titul=Museum of Words: The Poetics of Ekphrasis from Homer to Ashbery|vydání=|vydavatel=University of Chicago Press|místo=Chicago, London|rok=2004|počet stran=249|strany=9–45|isbn=0-226-32314-5}}</ref> Podobné mapování ekfrastických prvků v české literatuře provedla Stanislava Fedrová, její příklady nachází u [[Jaroslav Vrchlický|Vrchlického]], [[Julius Zeyer|Zeyera]], [[Jiří Karásek ze Lvovic|Karáska ze Lvovic]], [[Alois Jirásek|Jiráska]], [[Jaroslav Durych|Jaroslava Durycha]], [[Jaroslav Maria|Jaroslava Marii]], [[František Langer|Františka Langera]], [[Bohumil Hrabal|Bohumila Hrabala]] či [[Miloš Urban|Miloše Urbana]].
  
  Ekfrastické popisy lze vnímat jako paradoxní, protože dávají slovní výraz dílu, které mělo na adresáta původně působit bez zprostředkování jazykem.<ref>{{Citace monografie|příjmení=Nünning|jméno=Ansgar|příjmení2=Trávníček|jméno2=Jiří|příjmení3=Holý|jméno3=Jiří|titul=Lexikon teorie literatury a kultury : koncepce – osobnosti – základní pojmy|vydání=1|vydavatel=Host|místo=Brno|rok=2006|strany=182|isbn=}}</ref>
  
  Ekfráze se neomezuje na literaturu, odezvou výtvarného díla může být například i hudební skladba; příkladem jsou [[Modest Petrovič Musorgskij|Musorgského]] ''[[Obrázky z výstavy]]''.
  
  == Odkazy ==
  
  === Reference ===
  <references />
  
  === Literatura ===
  * Ansgar Nünning (editor německého vydání); Jiří Trávníček a Jiří Holý (editoři českého vydání). ''Lexikon teorie literatury a kultury : koncepce - osobnosti - základní pojmy''. Přeložili Aleš Urválek, Zuzana Adamová. Brno: Host, 2006. S. 181–182.
  * Stanislava Fedrová - Alice Jedličková: ''Viditelné popisy. Vizualita, sugestivita a intermedialita literární deskripce''. Praha: Akropolis, 2016.
  * Karel Thein: Promítnuté srdce. ''Ekfrasis'', Achilleův štít a látková obraznost. In: ''Věci v básních. Od Achilleova štítu po hyperobjekty''. Praha: Univerzita Karlova, Filozofická fakulta, 2020. ISBN 978-80-7308-973-3 (print), ISBN 978-80-7308-974-0 (online: pdf)
  
  {{Pahýl}}
  {{Autoritní data}}
  
  [[Kategorie:Rétorika]]
infoboxes: []