text: # Pavel Štěpán (pianista)
  Pavel Štěpán (28. května 1925, Brno – 30. září 1998, Praha) byl český klavírista, jehož doménou byla interpretace děl Josefa Suka, Vítězslava Nováka, W. A. Mozarta a J. S. Bacha.
  
  ## Život
  Narodil se 28. května 1925 v Trnité ul. č.13 v Brně jako syn klavíristy a hudebního skladatele Václava Štěpána a klavíristky prof. Ilony Štěpánové-Kurzové. S rodiči se 7. listopadu 1925 přestěhoval do nového bytu v budově Umělecké besedy v Praze. Obecnou školu navštěvoval v Praze na Malé Straně v letech 1931–1936. Klavírní hru studoval u svého dědečka Viléma Kurze a hudební teorii pod vedením svého otce. Dějiny hudby studoval soukromě během studia na Vančurově reálném gymnáziu v Praze-Smíchově (1936–44). Po skončení druhé světové války studoval na Filosofické fakultě Univerzity Karlovy několik semestrů hudební vědu, estetiku a filosofii. Působil jako hudební režisér v rozhlase (1944–47), později tamtéž jako hudební referent oddělení pro mládež (od 1949), vedoucí redakce lidové tvořivosti (1951–58) a umělecký vedoucí hudební výroby (do 1. dubna 1959).
  V roce 1946 podepsal prokomunistické „Májové poselství kulturních pracovníků českému lidu!“ publikované před květnovými volbami do Ústavodárného Národního shromáždění. Tento předvolební manifest komunistů podepsalo celkem 843 kulturních pracovníků a komunisté volby vyhráli. Později podepsal prokomunistickou výzvu Kupředu, zpátky ni krok!, jež byla vydána dne 25. února 1948 pro podporu komunistického převratu. Od února 1948 byl členem akčního výboru Syndikátu českých výkonných hudebních umělců, v roce 1949 byl kulturním patronem města Bílina, v dubnu roku 1950 připojil svůj podpis k předmájovému provolání a zúčastnil se akce „Nejlepší umělci – nejlepším dělníkům“, na II. sjezdu Svazu československých skladatelů (SČSS), konaném ve dnech 25.–28. února 1959, byl zvolen do Ústředního výboru SČSS.
  V roce 1960 byl jeho rodině zkonfiskován dům a rodina byla vyhnána.[zdroj?]
  V noci z 20. na 21. srpna 1968 v rozhlasu ve Stockholmu komentoval invazi vojsk do Prahy.
  Pavel Štěpán zemřel 30. září 1998 v Praze a je pochován na pražském Vyšehradě.
  
  ## Koncertní činnost
  Již jeho prvé výkony vzbudily velké naděje hudební veřejnosti svou uměleckou úrovní. V rozhlase poprvé vystoupil v deseti letech (17. listopadu 1935) a veřejně poprvé koncertoval v šestnácti letech v roce 1941 v Umělecké besedě (pět preludií a fug z Bachova Temperovaného klavíru, Claude Debussy). V osmnácti letech hrál 28. října 1943 s Českou filharmonií řízenou Rafaelem Kubelíkem Mozartův Klavírní koncert c moll, brzy poté provedl s Českou filharmonií Beethovenův koncert G dur. 19. února 1944 uspořádal první samostatný koncert věnovaný dílu Josefa Suka.
  Po skončení druhé světové války rozvinul bohatou koncertní činnost a uspořádal několik autorsky zaměřených koncertů (Johann Sebastian Bach, Josef Suk, Vítězslav Novák). Za vynikající reprodukci Smetanových děl získal v roce 1951 první národní cenu v mezinárodní soutěži při Pražském jaru (byla mu udělena ještě zvláštní cena za nejlepší interpretaci Smetanových skladeb), velmi významného úspěchu dobyl v témže roce na mezinárodní soutěži v Berlíně, kde získal třetí cenu.V roce 1947 absolvoval turné po Jugoslávii, dále koncertoval v Maďarsku (1948), Rakousku (1951), Německu (1951) a Rumunsku (1953). Kvůli sporům s vysokým komunistickým funkcionářem Zdeňkem Nejedlým musel v roce 1953 na několik let přerušit koncertní činnost.[zdroj⁠?!] Po smrti Nejedlého v koncertech pokračoval, často vystupoval v Německu a ve Španělsku, koncertoval ale i ve Švédsku, Belgii, Rakousku, Rusku, Ukrajině, Kazachstánu, Polsku, Bulharsku, a Tunisku. Několikrát se zúčastnil hudebního festivalu Pražské jaro. Spolu s Českou filharmonií získal dvakrát cenu Wiener Flötenuhr za nejlepší mozartovskou nahrávku roku.
  Štěpána charakterizovala nevšední inteligence, veliká stylovost podání a hluboká hudebnost, která se úzkostlivě vyhýbá všemu vnějšímu. Štěpán míjí oblast lisztovské virtuosity a lesku a převážně se zaměřuje k obsahově závažným, významným dílům klavírní literatury, zejména klasické a české. Jeho sólový repertoár byl mimořádně obsáhlý a umožňoval mu provést programy sestavené z děl jednoho autora (Bach, Mozart, Beethoven, Schubert, Chopin, Brahms, Debussy, Prokofjev, Suk, Novák, Janáček) nebo z děl téhož stylového zaměření nebo zeměpisného původu. Z české tvorby je seznam jmen provedených autorů skutečně pozoruhodný a čítá 24 jmen: Dobiáš, Dusík, Dvořák, Fibich, L. Fišer, Hurník, Ištván, Janáček, Jirko, Kabeláč, Kalabis, Kapr, G. Klein, Křička, Lucký, Martinů, Mysliveček, V. Novák, Salich, Schulhof, Smetana, Suk, V. Štěpán, Tomášek. Štěpán byl i znamenitým komorním hráčem, pravidelně hrál čtyřručně s Iljou Hurníkem, na nahrávkách je znám jeho výkon se Smetanovým kvartetem. O kvalitě těchto výkonů a nahrávek svědčí četné domácí i zahraniční kritiky.
  
  ## Pedagog
  Od 16. května 1964 do 31. července 1991 působil na Hudební fakultě Akademie múzických umění v Praze, vyučoval v pražském Rudolfinu v učebně číslo 5. Mezi jeho žáky patřili Jaromír Klepáč, tragicky zesnulý Tomáš Tvaroch, Jiří Pašek, Marie Synková, Věra Nováčková, Marie Kotrčová, Miluše Tomášková, Irena Havláková, Zdeňka Kolářová, Petra Besová , Jiří Sedláček a mnoho dalších. Působil také na letních klavírních kurzech v Bechyni, Junsele (Švédsko), St. Roch (Belgie), byl členem porot řady mezinárodních soutěží.
  
  ## Nejznámější nahrávky
  - Josef Suk: Souborné klavírní dílo – Zlatá deska Supraphonline
  
  Nahrávka byla natočena ve dnech 24.-27. září 1975 ve studiu Domovina v době, kdy Pavlovi Štěpánovi umírala matka
  - Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 23 A dur KV 488, dirigent Zdeněk Mácal, Česká filharmonie, Wiener Flötenuhr 1971 Supraphonline
  - Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 27 B dur KV 595, dirigent Zdeněk Mácal, Česká filharmonie, Wiener Flötenuhr 1971 Supraphonline
  - Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 24 c moll KV 491, dirigent Václav Neumann, Česká filharmonie, Wiener Flötenuhr 1982 Supraphonline
  - Wolfgang Amadeus Mozart: Rondo D dur KV 382, dirigent Václav Neumann, Česká filharmonie, Wiener Flötenuhr 1982 Supraphonline
  - Wolfgang Amadeus Mozart: Klavírní koncert č. 14 (Supraphon 1974) – dirigent Václav Neumann, Česká filharmonie
  - Wolfgang Amadeus Mozart: Klavírní koncert č. 24 (Supraphon 1974) – dirigent Václav Neumann, Česká filharmonie
  - Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 19 F dur KV 459, dirigent Libor Hlaváček, Musici de Praga
  - Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 17 G dur KV 453, dirigent Libor Hlaváček, Musici de Praga
  - Josef Suk: Kvintet pro klavír, dvoje housle, violu a violoncello g moll Supraphonline
  - Ludvig van Beethoven: Piano sonata No.5,No.17, Seven Bagatelles (Supraphon 1967)
  - Recital pro klavír na 4 ruce Johann Christian Bach, Claude Debussy, Johannes Brahms, Francis Poulenc Supraphonline
  - Johannes Brahms: Liebeslieder Supraphonline
  - Album skladeb Fryderyka Chopina (Supraphon 1977) Supraphonline ;
  - Fryderyk Chopin: Nocturnes (Supraphon 1984);
  - Dmitrij Kabalevskij: Koncert pro klavír a orchestr č. 3 D dur, op. 50 (Supraphon 1963), dirigent Alois Klíma, Symfonický orchestr Čs. rozhlasu v Praze Supraphonline
  
  Dále nahrávky W. A. Mozarta, J. S. Bacha, L. van Beethovena, L. Janáčka, Luboše Fišera, Roberta Schumanna, V. J. Tomáška a dalších.
  
  ## Literární dílo (výběr)
  - Dítě u klavíru (Supraphon 1977)
  - Das Kind am Klavier (Leipzig, VEB Deutscher Verlag für Musik., 1980).
  - Smetana – pianista (Hudební rozhledy 1, 1949, č. 8–9, s. 197–200).
  - Jak pracovat v dětských pěveckých souborech (Praha 1955).
  - Ze zkušenosti porotce. Na pomoc nové písňové tvorbě (Hudební rozhledy 8, 1955, č. 17, s. 856–857).
  - Svjatoslav Richter (Hudební rozhledy 9, 1956, č. 23, s. 992).
  - Alexandr Plocek – Josef Páleníček (Hudební rozhledy 9, 1956, č. 23, s. 997).
  - Slovenští umělci v Praze (Hudební rozhledy 10, 1957, č. 2, s. 75).
  - Klavírní večer Stanislava Knora (Hudební rozhledy 10, 1957, č. 4, s. 168).
  - K pražskému cyklu světové klavírní tvorby (Hudební rozhledy 10, 1957, č. 8, s. 338).
  - Veliký pianista, jeden z největších (Hudební rozhledy 11, 1958, č. 23, s. 976) – o Emilu Gilelsovi.
  - Záleží i na koncertních umělcích (Hudební rozhledy 12, 1959, č. 19, s. 802).
  - Koncerty Svjatoslava Richtera (Hudební rozhledy 12, 1959, č. 22, s. 940).
  - Pianista Detlef Kraus (Hudební rozhledy 13, 1960, č. 3, s. 121).
  - Mezinárodní Chopinova soutěž (Hudební rozhledy 13, 1960, č. 7, s. 281–283).
  - Premiéra Otmara Máchy (Hudební rozhledy 13, 1960, č. 13, s. 558–559).
  - Soutěž klavírních duet v Jeseníku (Hudební rozhledy 33, 1980, č. 11, s. 495).
  
  
title: Pavel Štěpán (pianista)
wikitext: {{Infobox - umělec
    | titul před = Prof.
    | místo narození = [[Brno]] <br />{{Vlajka a název|Československo}}
    | místo úmrtí = [[Praha]] <br /> {{Vlajka a název|Česko}}
  }}
  '''Pavel Štěpán''' ([[28. květen|28. května]] [[1925]], [[Brno]] – [[30. září]] [[1998]], [[Praha]]) byl český [[klavír]]ista, jehož doménou byla interpretace děl [[Josef Suk starší|Josefa Suka]], [[Vítězslav Novák|Vítězslava Nováka]], [[Wolfgang Amadeus Mozart|W. A. Mozarta]] a [[Johann Sebastian Bach|J. S. Bacha]].
  
  == Život ==
  Narodil se 28. května 1925 v Trnité ul. č.13 v [[Brno|Brně]] jako syn klavíristy a hudebního skladatele [[Václav Štěpán (klavírista)|Václava Štěpána]] a klavíristky prof. [[Ilona Štěpánová-Kurzová|Ilony Štěpánové-Kurzové]]. S rodiči se 7. listopadu 1925 přestěhoval do nového bytu v budově [[Umělecká beseda|Umělecké besedy]] v Praze. Obecnou školu navštěvoval v Praze na [[Malá Strana|Malé Straně]] v letech 1931–1936. Klavírní hru studoval u svého dědečka [[Vilém Kurz mladší|Viléma Kurze]] a hudební teorii pod vedením svého otce. Dějiny hudby studoval soukromě během studia na Vančurově reálném gymnáziu v Praze-[[Smíchov]]ě (1936–44). Po skončení [[Druhá světová válka|druhé světové války]] studoval na [[Filozofická fakulta Univerzity Karlovy|Filosofické fakultě]] [[Univerzita Karlova|Univerzity Karlovy]] několik semestrů [[Muzikologie|hudební vědu]], estetiku a filosofii. Působil jako hudební režisér v rozhlase (1944–47), později tamtéž jako hudební referent oddělení pro mládež (od 1949), vedoucí redakce lidové tvořivosti (1951–58) a umělecký vedoucí hudební výroby (do 1. dubna 1959).
  
  V roce 1946 podepsal prokomunistické „Májové poselství kulturních pracovníků českému lidu!“ publikované před [[Československé parlamentní volby 1946|květnovými volbami]] do [[Ústavodárné Národní shromáždění republiky Československé|Ústavodárného Národního shromáždění]]. Tento předvolební manifest [[Komunistická strana Československa|komunistů]] podepsalo celkem 843 kulturních pracovníků a komunisté volby vyhráli.<ref>{{Citace monografie
  | příjmení = Kusák
  | jméno = Alexej
  | odkaz na autora = Alexej Kusák
  | titul = Kultura a politika v Československu, 1945–1956
  | vydání = 1
  | vydavatel = Torst
  | místo = Praha
  | rok vydání = 1998
  | počet stran = 663
  | strany = 175
  | isbn = 978-80-7215-055-7
  }}</ref> Později podepsal prokomunistickou výzvu ''[[Kupředu, zpátky ni krok!]]'', jež byla vydána dne 25. února 1948 pro podporu [[Únor 1948|komunistického převratu]].<ref>{{Citace elektronického periodika
  | titul = Kupředu, zpátky ni krok!
  | periodikum = Tvorba
  | odkaz na periodikum = Tvorba (časopis, 1945–1962)
  | vydavatel = Ústřední výbor Komunistické strany Československa
  | odkaz na vydavatele = Ústřední výbor Komunistické strany Československa
  | url = https://archiv.ucl.cas.cz/index.php?path=Tvorba/17.1948/8/151.png
  | rok vydání = 1948
  | ročník = 17
  | číslo = 8
  | strany = 151
  | datum přístupu = 2024-10-16
  }}</ref> Od února 1948 byl členem [[Akční výbor Národní fronty|akčního výboru]] Syndikátu českých výkonných hudebních umělců,<ref>{{Citace monografie
  | příjmení = Knapík
  | jméno = Jiří
  | odkaz na autora = Jiří Knapík
  | titul = Kdo byl kdo v naší kulturní politice 1948–1953: biografický slovník stranických a svazových funkcionářů, státní administrativy, divadelních a filmových pracovníků, redaktorů
  | vydavatel = Libri
  | místo = Praha
  | rok vydání = 2002
  | počet stran = 280
  | edice = Kdo byl kdo
  | strany = 232
  | isbn = 978-80-7277-093-9
  }}</ref> v roce 1949 byl kulturním [[Patron|patronem]] města [[Bílina (město)|Bílina]],<ref>{{Citace monografie
  | příjmení = Knapík
  | jméno = Jiří
  | příjmení2 = Franc
  | jméno2 = Martin
  | titul = Průvodce kulturním děním a životním stylem v českých zemích 1948-1967
  | vydání = 1
  | vydavatel = Academia
  | místo = Praha
  | rok vydání = 2011
  | počet stran = 1297
  | edice = Šťastné zítřky
  | kapitola = Seznam kulturních patronů v roce 1949
  | strany = 1166
  | isbn = 978-80-200-2019-2
  }}</ref> v dubnu roku 1950 připojil svůj podpis k předmájovému provolání a zúčastnil se akce „Nejlepší umělci – nejlepším dělníkům“,<ref>{{Citace monografie
  | příjmení = Knapík
  | jméno = Jiří
  | příjmení2 = Franc
  | jméno2 = Martin
  | titul = Průvodce kulturním děním a životním stylem v českých zemích 1948–1967
  | vydání = 1
  | vydavatel = Academia
  | místo = Praha
  | rok vydání = 2011
  | počet stran = 1297
  | edice = Šťastné zítřky
  | kapitola = Nejlepší umělci – nejlepším dělníkům
  | strany = 594–596
  | isbn = 978-80-200-2019-2
  }}</ref> na [[II. sjezd Svazu československých skladatelů|II. sjezdu Svazu československých skladatelů]] (SČSS), konaném ve dnech 25.–28. února 1959, byl zvolen do Ústředního výboru SČSS.<ref>{{Citace monografie
  | příjmení = Knapík
  | jméno = Jiří
  | příjmení2 = Franc
  | jméno2 = Martin
  | titul = Průvodce kulturním děním a životním stylem v českých zemích 1948–1967
  | vydání = 1
  | vydavatel = Academia
  | místo = Praha
  | rok vydání = 2011
  | počet stran = 1297
  | edice = Šťastné zítřky
  | kapitola = Ústřední výbor Svazu československých skladatelů zvolený na II. sjezdu...
  | strany = 1142
  | isbn = 978-80-200-2019-2
  }}</ref>
  
  V roce 1960 byl jeho rodině zkonfiskován dům a rodina byla vyhnána.{{zdroj}}
  
  V noci z 20. na 21. srpna 1968 v rozhlasu ve Stockholmu komentoval invazi vojsk do Prahy.
  
  Pavel Štěpán zemřel 30. září 1998 v Praze a je pochován na [[Vyšehradský hřbitov|pražském Vyšehradě]].<ref>{{Citace elektronického periodika |titul=hrob pianisty Pavla Štěpána na vyšehradském hřbitově v Praze |url=http://212.47.2.130/OUT/HTML/ZnackyPic/10001434.jpg |datum přístupu=2019-03-22 |url archivu=https://web.archive.org/web/20190322141305/http://212.47.2.130/OUT/HTML/ZnackyPic/10001434.jpg |datum archivace=2019-03-22 }}</ref>
  
  == Koncertní činnost ==
  Již jeho prvé výkony vzbudily velké naděje hudební veřejnosti svou uměleckou úrovní. V rozhlase poprvé vystoupil v deseti letech (17. listopadu 1935) a veřejně poprvé koncertoval v šestnácti letech v roce 1941 v Umělecké besedě (pět preludií a fug z Bachova ''Temperovaného klavíru'', Claude Debussy). V osmnácti letech hrál 28. října 1943 s [[Česká filharmonie|Českou filharmonií]] řízenou [[Rafael Kubelík|Rafaelem Kubelíkem]] Mozartův ''Klavírní koncert c moll'', brzy poté provedl s [[Česká filharmonie|Českou filharmonií]] Beethovenův ''koncert G dur''. 19. února 1944 uspořádal první samostatný koncert věnovaný dílu Josefa Suka.
  
  Po skončení druhé světové války rozvinul bohatou koncertní činnost a uspořádal několik autorsky zaměřených koncertů (Johann Sebastian Bach, Josef Suk, Vítězslav Novák). Za vynikající reprodukci Smetanových děl získal v roce 1951 první národní cenu v mezinárodní [[Pražské jaro (soutěž)|soutěži při Pražském jaru]] (byla mu udělena ještě zvláštní cena za nejlepší interpretaci Smetanových skladeb), velmi významného úspěchu dobyl v témže roce na mezinárodní soutěži v&nbsp;Berlíně, kde získal třetí cenu.V&nbsp;roce 1947 absolvoval turné po Jugoslávii, dále koncertoval v Maďarsku (1948), Rakousku (1951), Německu (1951) a Rumunsku (1953). Kvůli sporům s&nbsp;vysokým komunistickým funkcionářem [[Zdeněk Nejedlý|Zdeňkem Nejedlým]] musel v&nbsp;roce 1953 na několik let přerušit koncertní činnost.{{Fakt/dne|20250530171722|Nezjevná negativní informace (o Z. Nejedlém).}} Po smrti Nejedlého v&nbsp;koncertech pokračoval, často vystupoval v&nbsp;Německu a ve Španělsku, koncertoval ale i ve Švédsku, Belgii, Rakousku, Rusku, Ukrajině, Kazachstánu, Polsku, Bulharsku, a Tunisku. Několikrát se zúčastnil hudebního [[Pražské jaro (festival)|festivalu Pražské jaro]]. Spolu s&nbsp;[[Česká filharmonie|Českou filharmonií]] získal dvakrát cenu [[Wiener Flötenuhr]] za nejlepší mozartovskou nahrávku roku.
  
  Štěpána charakterizovala nevšední inteligence, veliká stylovost podání a hluboká hudebnost, která se úzkostlivě vyhýbá všemu vnějšímu. Štěpán míjí oblast [[Ferenc Liszt|lisztovské]] virtuosity a lesku a převážně se zaměřuje k&nbsp;obsahově závažným, významným dílům klavírní literatury, zejména klasické a české. Jeho sólový repertoár byl mimořádně obsáhlý a umožňoval mu provést programy sestavené z&nbsp;děl jednoho autora (Bach, Mozart, Beethoven, Schubert, Chopin, Brahms, Debussy, Prokofjev, Suk, Novák, Janáček) nebo z&nbsp;děl téhož stylového zaměření nebo zeměpisného původu. Z&nbsp;české tvorby je seznam jmen provedených autorů skutečně pozoruhodný a čítá 24 jmen: [[Václav Dobiáš|Dobiáš]], [[Jan Ladislav Dusík|Dusík]], [[Antonín Dvořák|Dvořák]], [[Zdeněk Fibich|Fibich]], [[Luboš Fišer|L. Fišer]], [[Ilja Hurník|Hurník]], [[Miloslav Ištvan|Ištván]], [[Leoš Janáček|Janáček]], [[Ivan Jirko|Jirko]], [[Miloslav Kabeláč|Kabeláč]], [[Viktor Kalabis|Kalabis]], [[Jan Kapr|Kapr]], [[Gideon Klein|G. Klein]], [[Jaroslav Křička|Křička]], [[Štěpán Lucký|Lucký]], [[Bohuslav Martinů|Martinů]], [[Josef Mysliveček|Mysliveček]], [[Vítězslav Novák|V. Novák]], Salich, [[Ervín Schulhoff|Schulhof]], [[Bedřich Smetana|Smetana]], [[Josef Suk starší|Suk]], [[Václav Štěpán (klavírista)|V. Štěpán]], [[Václav Jan Křtitel Tomášek|Tomášek]]. Štěpán byl i znamenitým komorním hráčem, pravidelně hrál čtyřručně s&nbsp;[[Ilja Hurník|Iljou Hurníkem]], na nahrávkách je znám jeho výkon se [[Smetanovo kvarteto|Smetanovým kvartetem]]. O&nbsp;kvalitě těchto výkonů a nahrávek svědčí četné domácí i zahraniční kritiky.
  
  == Pedagog ==
  Od 16. května [[1964]] do 31. července 1991 působil na [[Hudební a taneční fakulta Akademie múzických umění v Praze|Hudební fakultě Akademie múzických umění]] v&nbsp;Praze, vyučoval v pražském [[Rudolfinum|Rudolfinu]] v&nbsp;učebně číslo 5. Mezi jeho žáky patřili [[Jaromír Klepáč]], tragicky zesnulý [[Tomáš Tvaroch]], [[Jiří Pašek]],<ref>{{Citace elektronického periodika |titul=Archivovaná kopie |url=http://www.uhk.cz/pdf/201/p13?levemenu=&clen=379 |datum přístupu=2007-03-29 |url archivu=https://web.archive.org/web/20070927172755/http://www.uhk.cz/pdf/201/p13?levemenu=&clen=379 |datum archivace=2007-09-27 |nedostupné=ano }}</ref> [[Marie Synková]],<ref>{{Citace elektronického periodika |titul= |url=http://www.festival.smirice.cz/images/buletin.pdf |datum přístupu=28-09-2007 |url archivu=https://web.archive.org/web/20070928055531/http://www.festival.smirice.cz/images/buletin.pdf |datum archivace=28-09-2007 |nedostupné=ano }}</ref> [[Věra Nováčková]], [[Marie Kotrčová]], [[Miluše Tomášková]],<ref>{{Citace elektronického periodika |titul=Archivovaná kopie |url=http://www.osu.cz/katedry/khv/pers/tomank.htm |datum přístupu=2007-03-29 |url archivu=https://web.archive.org/web/20070220104552/http://www.osu.cz/katedry/khv/pers/tomank.htm |datum archivace=2007-02-20 |nedostupné=ano }}</ref> [[Irena Havláková]], [[Zdeňka Kolářová]], [[Petra Besová]]<ref>{{Citace elektronického periodika |titul=Archivovaná kopie |url=http://www.ceskesny.cz/main/tisk/umelci_cz_tisk.html |datum přístupu=2007-04-21 |url archivu=https://web.archive.org/web/20070408135313/http://www.ceskesny.cz/main/tisk/umelci_cz_tisk.html |datum archivace=2007-04-08 |nedostupné=ano }}</ref> , [[Jiří Sedláček (1935)|Jiří Sedláček]] a mnoho dalších. Působil také na letních klavírních kurzech v&nbsp;[[Bechyně|Bechyni]], [[Junsele]] (Švédsko), St. Roch (Belgie), byl členem porot řady mezinárodních soutěží.
  
  == Nejznámější nahrávky ==
  [[Soubor:Wiener_Flotenuhr1982.jpg|náhled|upright|Wiener Flötenuhr 1982]]
  * [[Josef Suk starší|Josef Suk]]: Souborné klavírní dílo – Zlatá deska [http://www.supraphonline.cz/album/354-suk-souborne-vydani-klavirniho-dila Supraphonline]
  Nahrávka byla natočena ve dnech 24.-27. září 1975 ve studiu Domovina v době, kdy Pavlovi Štěpánovi umírala matka
  * [[Wolfgang Amadeus Mozart]]: Koncert pro klavír č. 23 A dur [[Köchelův seznam|KV]] 488, dirigent [[Zdeněk Mácal]], [[Česká filharmonie]], [[Wiener Flötenuhr]] 1971 [http://www.supraphonline.cz/album/3262-mozart-koncerty-pro-klavir-a-orchestr Supraphonline]
  * Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 27 B dur KV 595, dirigent [[Zdeněk Mácal]], [[Česká filharmonie]], [[Wiener Flötenuhr]] 1971 [http://www.supraphonline.cz/album/3262-mozart-koncerty-pro-klavir-a-orchestr Supraphonline]
  * Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 24 c moll KV 491, dirigent [[Václav Neumann]], [[Česká filharmonie]], [[Wiener Flötenuhr]] 1982 [http://www.supraphonline.cz/album//174610-mozart-koncert-a-rondo-pro-klavir-a-orchestr Supraphonline]
  * Wolfgang Amadeus Mozart: Rondo D dur KV 382, dirigent [[Václav Neumann]], [[Česká filharmonie]], [[Wiener Flötenuhr]] 1982 [http://www.supraphonline.cz/album//174610-mozart-koncert-a-rondo-pro-klavir-a-orchestr Supraphonline]
  * Wolfgang Amadeus Mozart: Klavírní koncert č. 14 ([[Supraphon]] 1974) – dirigent [[Václav Neumann]], [[Česká filharmonie]]
  * Wolfgang Amadeus Mozart: Klavírní koncert č. 24 (Supraphon 1974) – dirigent [[Václav Neumann]], [[Česká filharmonie]]
  * Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 19 F dur KV 459, dirigent [[Libor Hlaváček]], [[Musici de Praga]]
  * Wolfgang Amadeus Mozart: Koncert pro klavír č. 17 G dur KV 453, dirigent [[Libor Hlaváček]], [[Musici de Praga]]
  * Josef Suk: Kvintet pro klavír, dvoje housle, violu a violoncello g moll [http://www.supraphonline.cz/album/1350-suk-klavirni-trio-op-2-kvartet-pro-klavir-op-1?highlighted=1&artistId=1686 Supraphonline]
  * Ludvig van Beethoven: Piano sonata No.5,No.17, Seven Bagatelles [https://www.youtube.com/watch?v=CKrF5HG8EK8](Supraphon 1967)
  * Recital pro klavír na 4 ruce [[Johann Christian Bach]], [[Claude Debussy]], [[Johannes Brahms]], [[Francis Poulenc]] [http://www.supraphonline.cz/album/4160-recital-pro-klavir-na-4-ruce-bach-debussy-brahms-poulenc Supraphonline]
  * [[Johannes Brahms]]: Liebeslieder [http://www.supraphonline.cz/album/4173-brahms-liebeslieder Supraphonline]
  * Album skladeb Fryderyka Chopina (Supraphon 1977) [http://www.supraphonline.cz/album/102362-album-skladeb-fryderyka-chopina Supraphonline] ;
  * Fryderyk Chopin: Nocturnes (Supraphon 1984);
  * Dmitrij Kabalevskij: Koncert pro klavír a orchestr č. 3 D dur, op. 50 (Supraphon 1963), dirigent Alois Klíma, Symfonický orchestr Čs. rozhlasu v Praze [http://www.supraphonline.cz/album/79509-kabalevskij-prokofjev-koncerty-pro-klavir-a-orchestr Supraphonline]
  Dále nahrávky W. A. Mozarta, [[Johann Sebastian Bach|J. S. Bacha]], [[Ludwig van Beethoven|L. van Beethovena]], [[Leoš Janáček|L. Janáčka]], [[Luboš Fišer|Luboše Fišera]], [[Robert Schumann|Roberta Schumanna]], [[Václav Jan Křtitel Tomášek|V. J. Tomáška]] a dalších.
  
  == Literární dílo (výběr) ==
  * Dítě u klavíru (Supraphon 1977)
  * Das Kind am Klavier (Leipzig, VEB Deutscher Verlag für Musik., 1980).
  * Smetana – pianista (Hudební rozhledy 1, 1949, č. 8–9, s. 197–200).
  * Jak pracovat v dětských pěveckých souborech (Praha 1955).
  * Ze zkušenosti porotce. Na pomoc nové písňové tvorbě (Hudební rozhledy 8, 1955, č. 17, s. 856–857).
  * Svjatoslav Richter (Hudební rozhledy 9, 1956, č. 23, s. 992).
  * Alexandr Plocek – Josef Páleníček (Hudební rozhledy 9, 1956, č. 23, s. 997).
  * Slovenští umělci v Praze (Hudební rozhledy 10, 1957, č. 2, s. 75).
  * Klavírní večer Stanislava Knora (Hudební rozhledy 10, 1957, č. 4, s. 168).
  * K pražskému cyklu světové klavírní tvorby (Hudební rozhledy 10, 1957, č. 8, s. 338).
  * Veliký pianista, jeden z největších (Hudební rozhledy 11, 1958, č. 23, s. 976) – o Emilu Gilelsovi.
  * Záleží i na koncertních umělcích (Hudební rozhledy 12, 1959, č. 19, s. 802).
  * Koncerty Svjatoslava Richtera (Hudební rozhledy 12, 1959, č. 22, s. 940).
  * Pianista Detlef Kraus (Hudební rozhledy 13, 1960, č. 3, s. 121).
  * Mezinárodní Chopinova soutěž (Hudební rozhledy 13, 1960, č. 7, s. 281–283).
  * Premiéra Otmara Máchy (Hudební rozhledy 13, 1960, č. 13, s. 558–559).
  * Soutěž klavírních duet v Jeseníku (Hudební rozhledy 33, 1980, č. 11, s. 495).
  
  == Reference ==
  <references />
  
  == Externí odkazy ==
  * {{Commonscat}}
  * Dr. Zdeňka Böhmová-Zahradníčková: Vilém Kurz, SNKL Praha 1954
  * Hudební rozhledy 6/1973
  * [http://www.suksociety.cz/osobnosti/CL_stepan.htm Společnost Josefa Suka: Ilja Hurník o Pavlu Štěpánovi]
  * {{Kinobox osoba|id=96447}}
  * {{Imdb osoba}}
  * http://nealshistoricalcorner.blogspot.com/2008/08/pavel-tpn-plays-josef-suk-schubert.html
  
  {{Autoritní data}}
  {{Portály|Hudba}}
  
  {{DEFAULTSORT:Štěpán, Pavel}}
  [[Kategorie:Čeští vysokoškolští pedagogové]]
  [[Kategorie:Čeští klavíristé]]
  [[Kategorie:Klasičtí klavíristé]]
  [[Kategorie:Čeští hudební pedagogové]]
  [[Kategorie:Signatáři Kupředu, zpátky ni krok!]]
  [[Kategorie:Narození 28. května]]
  [[Kategorie:Narození v roce 1925]]
  [[Kategorie:Narození v Brně]]
  [[Kategorie:Úmrtí 30. září]]
  [[Kategorie:Úmrtí v roce 1998]]
  [[Kategorie:Úmrtí v Praze]]
  [[Kategorie:Pohřbení na Vyšehradě]]
  [[Kategorie:Muži]]
  [[Kategorie:Zasloužilí umělci]]
infoboxes: [{"title": "Prof. Pavel \u0160t\u011bp\u00e1n", "data": {"Narozen\u00ed": "28. kv\u011btna 1925 \u00b7 Brno \u00b7 \u010ceskoslovensko", "\u00damrt\u00ed": "30. z\u00e1\u0159\u00ed 1998 (ve v\u011bku 73 let) \u00b7 Praha \u00b7 \u010cesko", "M\u00edsto poh\u0159ben\u00ed": "Vy\u0161ehradsk\u00fd h\u0159bitov", "Povol\u00e1n\u00ed": "klav\u00edrista, pedagog, hudebn\u00ed pedagog, u\u010ditel a rozhlasov\u00fd redaktor", "Rodi\u010de": "V\u00e1clav \u0160t\u011bp\u00e1n a Ilona \u0160t\u011bp\u00e1nov\u00e1-Kurzov\u00e1", "Ocen\u011bn\u00ed": "zaslou\u017eil\u00fd um\u011blec (1975) \u00b7 Wiener Fl\u00f6tenuhr"}}]