text: # Nordic Mobile Telephone
  NMT (Nordisk MobilTelefoni nebo Nordiska MobilTelefoni-gruppen, anglicky Nordic Mobile Telephony) byl první plně automatický systém mobilní telefonie. Využíval analogovou technologii označovanou jako první generace (1G) v pásmu 450 MHz (NMT-450). Pro zvýšení kapacity začalo být v roce 1986 v některých zemích používáno i pásmo 900 MHz (NMT-900). Sloužil pouze na  hlasové hovory a některé jednoduché služby, jako je přesměrování hovorů. Jednalo se o analogovou síť, která využívala modulaci pro přenos hlasu jako spojitého signálu. Data jsou přenášena bez digitálního zpracování, což znamená větší náchylnost k rušení a zhoršení kvality signálu.
  
  ## Historie
  Systém NMT navržen v 70. letech 20. století telefonními společnosti Norska, Švédska, Finska a Dánska. Technické principy byly definovány v roce 1973, specifikace pro základnové stanice v roce 1977. Díky tomu, že tyto specifikace byly volně a bezplatně k dispozici, mohlo zařízení pro NMT vyvíjet mnoho firem, což se příznivě odrazilo na poklesu cen. Úspěch NMT podpořil růst firem jako Nokia (dříve Mobira) a Ericsson. Původní NMT telefony byly spíše přenosné než mobilní v dnešním slova smyslu. Většina byla navržena jako telefony do aut. Teprve pozdější modely (např. firmy Benefon) měly velikost okolo 10 centimetrů a váhu přibližně 100 gramů.
  První komerční síť NMT s 1200 uživateli byla uvedena do provozu 1. září 1981 v Saúdské Arábii, v říjnu 1981 následovalo Švédsko a Norsko, v roce 1982 Dánsko a Finsko a v roce 1986 Island. V severských státech nahradilo NMT přetížené a obtížně použitelné sítě Autoradiopuhelin (ARP – v pásmu 150 MHz ve Finsku) a MTD a OLT (v pásmu 450 MHz ve Švédsku, Norsku a Dánsku). Do roku 1985 měly sítě NMT ve Skandinávii 110 tisíc účastníků z toho jenom Norsku 63 tisíc, což byla největší mobilní síť té doby.
  Mobilní sítě NMT byly provozovány ve Švýcarsku, Nizozemsku, Slovinsku, Chorvatsku, Bosně a Hercegovině, v Česku (zde provozovala tuto síť společnost Eurotel v letech 1991–2006), na Slovensku, v Polsku, v pobaltských státech, Rusku, na Středním východě a v dalších asijských zemích.
  Nástup GSM a dalších mobilních sítí 2. generace způsobil pokles zájmu o NMT a postupné ukončování jejich provozu. Finská NMT síť TeliaSonera ukončila provoz na konci roku 2002, v Norsku byl provoz poslední NMT sítě ukončen koncem roku 2004. V ČR skončila síť Eurotelu začátkem července 2006, švédská TeliaSonera koncem roku 2007, ruská Uralwestcom 1. září 2006 a Sibirtelecom 10. ledna 2008.
  Na Islandu GSM síť pokrývala relativně malé území, na kterém však žilo 98 % obyvatelstva a NMT bylo oblíbené mezi rybáři, turisty a obyvateli pustin pro svůj velký dosah v pásmu 450 MHz, který umožňoval pokrytí rozlehlých a řídce osídlených území včetně pobřežních vod. Provoz NMT sítě Síminn na Islandu byl však stejně ukončen dne 1. září 2010.
  Ve většině zemí, které provozovaly NMT-450, je uvolněné pásmo používáno pro provozování datové mobilní sítě (obvykle s technologií CDMA2000) jako v ČR.
  
  ## Technologie
  Velikost buňky v síti NMT je od 2 do 30 km. Menší buňky (používané ve městech) umožňují větší počet současných hovorů na stejné ploše.
  NMT používá plně duplexní provoz, což znamená, že během hovoru mobilní telefon vysílá a přijímá současně. Automobilové telefony mají výkon až 15 (NMT-450) nebo 6 wattů (NMT-900), ruční stanice do 1 wattu. Výhodou NMT oproti starším systémům je od počátku podpora automatického přepínání mezi základnovými stanicemi včetně přepínání během hovoru (handover), podpora pro mezinárodní roaming a specifikace účtování přímo ve standardu.
  Závažnou nevýhodou bylo, že původní specifikace neumožňovala šifrovanou komunikaci, což spolu s analogovým přenosem znamenalo, že hovory může snadno odposlouchávat kdokoli, kdo má přijímač pro příslušné pásmo. To vedlo k vypouštění NMT pásem z rozsahu komunikačních přijímačů, což samozřejmě není příliš účinná obrana. Pozdější verze NMT standardu umožňovaly volitelné analogové utajení založené na dvoupásmové inverzi zvukových kmitočtů – NMT Doc 450-1: System Description (1999-03-23) a NMT Doc 450-3 and 900-3: Technical Specification for the Mobile Station (1995-10-04)'s Annex 26 v.1.1: Mobile Station with Speech Scrambling -
  Split Inversion Method (Optional) (1998-01-27). Utajení lze použít, pokud je podporují mobilní telefony obou účastníků nebo aspoň jeden mobilní telefon a základnová stanice.
  NMT umožňuje i jednoduchý ale robustní režim přenosu dat nazývaný DMS (Data and Messaging Service) nebo NMT-Text, který pro přenos dat používá signalizační kanál. Pomocí DMS lze přenášet i textové zprávy. Tato možnost byla v NMT dostupná dříve než v GSM, ale její použití bylo možné pouze v několika málo sítích např. v Rusku a Polsku. Jinou metodou přenosu dat bylo NMT Mobidigi pracující rychlostí 380 bit/s. Vyžadovalo však externí zařízení.
  Pro signalizaci se v NMT používá hovorový kanál, což se například při handoveru projeví charakteristickým zvukem. Signalizace používá modulaci FFSK (Fast Frequency Shift Keying), datová rychlost je 600 až 1200 bitů/s.
  
title: Nordic Mobile Telephone
wikitext: '''NMT''' (''Nordisk MobilTelefoni'' nebo ''Nordiska MobilTelefoni-gruppen'', anglicky ''Nordic Mobile Telephony'') byl první plně automatický systém mobilní telefonie. Využíval analogovou technologii označovanou jako [[1G|první generace (1G)]] v pásmu 450 MHz (NMT-450). Pro zvýšení kapacity začalo být v roce 1986 v některých zemích používáno i pásmo 900 MHz (NMT-900). Sloužil pouze na  hlasové hovory a některé jednoduché služby, jako je přesměrování hovorů. Jednalo se o analogovou síť, která využívala [[Modulace|modulaci]] pro přenos hlasu jako spojitého signálu. Data jsou přenášena bez digitálního zpracování, což znamená větší náchylnost k rušení a zhoršení kvality signálu.
  
  == Historie ==
  [[Soubor:Nokia 150 and nokia 1100.jpg|náhled|150px|Porovnání telefonu Mobira Cityman 150 pro pásmo NMT-900 z roku 1989 (vlevo) a telefonu [[Nokia 1100]] z roku 2003.<ref name="Nokia 1100">{{cite press release|title=Nokia 1100 phone offers reliable and affordable mobile communications for new growth markets|publisher=Nokia Corporation|date=27 August 2003|url=http://press.nokia.com/PR/200308/915317_5.html|accessdate=2009-05-26|titul=Archivovaná kopie|datum přístupu=2012-07-25|url archivu=https://web.archive.org/web/20081206070531/http://press.nokia.com/PR/200308/915317_5.html|datum archivace=2008-12-06|nedostupné=ano}} {{Wayback|url=http://press.nokia.com/PR/200308/915317_5.html |date=20081206070531 }}</ref>]]
  Systém NMT navržen v 70. letech 20. století telefonními společnosti [[Norsko|Norska]], [[Švédsko|Švédska]], [[Finsko|Finska]] a [[Dánsko|Dánska]]. Technické principy byly definovány v roce [[1973]], specifikace pro základnové stanice v roce [[1977]]. Díky tomu, že tyto specifikace byly volně a bezplatně k dispozici, mohlo zařízení pro NMT vyvíjet mnoho firem, což se příznivě odrazilo na poklesu cen. Úspěch NMT podpořil růst firem jako [[Nokia]] (dříve Mobira) a [[Ericsson]]. Původní NMT telefony byly spíše přenosné než mobilní v dnešním slova smyslu. Většina byla navržena jako telefony do aut. Teprve pozdější modely (např. firmy Benefon) měly velikost okolo 10 centimetrů a váhu přibližně 100 gramů.
  
  První komerční síť NMT s 1200 uživateli byla uvedena do provozu 1. září 1981 v [[Saúdská Arábie|Saúdské Arábii]], v říjnu 1981 následovalo Švédsko a Norsko, v roce 1982 Dánsko a Finsko a v roce 1986 [[Island]]. V severských státech nahradilo NMT přetížené a obtížně použitelné sítě Autoradiopuhelin (ARP – v pásmu 150 MHz ve Finsku) a MTD a OLT (v pásmu 450 MHz ve Švédsku, Norsku a Dánsku). Do roku [[1985]] měly sítě NMT ve Skandinávii 110 tisíc účastníků z toho jenom Norsku 63 tisíc, což byla největší mobilní síť té doby.<ref>{{Citace elektronické monografie|příjmení=Nordsveen|jméno=Arve M|titul=Mobiltelefonens historie i Norge|url=http://telemuseum.no/mambo/content/view/29/1/|vydavatel=Norsk Telemuseum|url archivu=https://web.archive.org/web/20070213045903/http://telemuseum.no/mambo/content/view/29/1/|datum archivace=2007-02-13|jazyk=Norwegian|datum vydání=28 November 2005|datum přístupu=2012-07-25|nedostupné=ano}}</ref>
  
  Mobilní sítě NMT byly provozovány ve [[Švýcarsko|Švýcarsku]], [[Nizozemsko|Nizozemsku]], [[Slovinsko|Slovinsku]], [[Chorvatsko|Chorvatsku]], [[Bosna a Hercegovina|Bosně a Hercegovině]], v [[Česko|Česku]] (zde provozovala tuto síť společnost [[Eurotel]] v letech 1991–2006), na [[Slovensko|Slovensku]], v [[Polsko|Polsku]], v [[Pobaltí|pobaltských státech]], [[Rusko|Rusku]], na [[Střední východ|Středním východě]] a v dalších [[Asie|asijských]] zemích.
  
  Nástup [[GSM]] a dalších mobilních sítí 2. generace způsobil pokles zájmu o NMT a postupné ukončování jejich provozu. Finská NMT síť TeliaSonera ukončila provoz na konci roku 2002, v Norsku byl provoz poslední NMT sítě ukončen koncem roku 2004. V ČR skončila síť Eurotelu začátkem července 2006, švédská TeliaSonera koncem roku 2007, ruská Uralwestcom 1. září 2006 a Sibirtelecom 10. ledna 2008.
  
  Na Islandu GSM síť pokrývala relativně malé území, na kterém však žilo 98 % obyvatelstva a NMT bylo oblíbené mezi rybáři, turisty a obyvateli pustin pro svůj velký dosah v pásmu 450 MHz, který umožňoval pokrytí rozlehlých a řídce osídlených území včetně pobřežních vod. Provoz NMT sítě Síminn na Islandu byl však stejně ukončen dne 1. září 2010.
  
  Ve většině zemí, které provozovaly NMT-450, je uvolněné pásmo používáno pro provozování datové mobilní sítě (obvykle s technologií [[CDMA2000]]) jako v ČR.
  
  == Technologie ==
  Velikost buňky v síti NMT je od 2 do 30 km. Menší buňky (používané ve městech) umožňují větší počet současných hovorů na stejné ploše.
  
  NMT používá plně duplexní provoz, což znamená, že během hovoru mobilní telefon vysílá a přijímá současně. Automobilové telefony mají výkon až 15 (NMT-450) nebo 6 wattů (NMT-900), ruční stanice do 1 wattu. Výhodou NMT oproti starším systémům je od počátku podpora automatického přepínání mezi základnovými stanicemi včetně přepínání během hovoru (handover), podpora pro mezinárodní roaming a specifikace účtování přímo ve standardu.
  
  Závažnou nevýhodou bylo, že původní specifikace neumožňovala šifrovanou komunikaci, což spolu s analogovým přenosem znamenalo, že hovory může snadno odposlouchávat kdokoli, kdo má přijímač pro příslušné pásmo. To vedlo k vypouštění NMT pásem z rozsahu komunikačních přijímačů, což samozřejmě není příliš účinná obrana. Pozdější verze NMT standardu umožňovaly volitelné analogové utajení založené na dvoupásmové inverzi zvukových kmitočtů – NMT Doc 450-1: System Description (1999-03-23) a NMT Doc 450-3 and 900-3: Technical Specification for the Mobile Station (1995-10-04)'s Annex 26 v.1.1: Mobile Station with Speech Scrambling -
  Split Inversion Method (Optional) (1998-01-27). Utajení lze použít, pokud je podporují mobilní telefony obou účastníků nebo aspoň jeden mobilní telefon a základnová stanice.
  
  NMT umožňuje i jednoduchý ale robustní režim přenosu dat nazývaný DMS (Data and Messaging Service) nebo NMT-Text, který pro přenos dat používá signalizační kanál. Pomocí DMS lze přenášet i textové zprávy. Tato možnost byla v NMT dostupná dříve než v GSM, ale její použití bylo možné pouze v několika málo sítích např. v Rusku a Polsku. Jinou metodou přenosu dat bylo NMT Mobidigi pracující rychlostí 380 bit/s. Vyžadovalo však externí zařízení.
  
  Pro signalizaci se v NMT používá hovorový kanál, což se například při handoveru projeví charakteristickým zvukem. Signalizace používá modulaci FFSK (Fast Frequency Shift Keying), datová rychlost je 600 až 1200 bitů/s.
  
  == Externí odkazy ==
  * [https://web.archive.org/web/20060615103101/http://tomas.richtr.cz/mobil/bunk-nmt.htm Technologie pro mobilní telekomunikaci - NMT]
  
  == Reference ==
  <references />
  
  {{Pahýl}}
  {{Standardy mobilních telefonů}}
  {{Autoritní data}}
  {{Portály|Internet}}
  
  [[Kategorie:Telefonie]]
infoboxes: []