text: # Kmen (mluvnice)
  Kmenem se v lingvistice označuje ta část slova, která se v různých tvarech téhož slova (u flektivních slovních druhů)  nemění. 
  Mnohdy bývá totožná s kořenem (morfémem nesoucím základní významovou (lexikální) část slova.
  Kmen sestává z kořene, případně též jedné nebo více předpon (prefixů) či přípon (sufixů).
  Při ohýbání slov (skloňování a časování) však v některých jazycích může dojít i ke změně tvaru kmene. V češtině se tak chovají např. slova podle vzoru kuře, v němž má kmenotvorná přípona tři podoby (celý kmen, k němuž se teprve připojuje koncovka, zvýrazněn tučně): nulovou (kůzl-∅-e), -et- (kůzl-et-e) a -at- (kůzl-at-a).
  Nalezení kmene nebo kořene slova se nazývá stematizace.
  
title: Kmen (mluvnice)
wikitext: '''Kmenem''' se v [[lingvistika|lingvistice]] označuje ta část [[slovo|slova]], která se v různých tvarech téhož slova (u flektivních slovních druhů) <!-- raději jen „ohebných“; a ohebnost je spíš vlastnost lexému, i když se rozšiřuje na celý „slovní druh“ --> nemění. <!-- tak se definuje tvarotvorný základ, ne kmen -->
  Mnohdy bývá totožná s [[kořen (mluvnice)|kořenem]] (morfémem nesoucím základní významovou (lexikální) část slova.
  
  Kmen sestává z kořene, případně též jedné nebo více [[předpona|předpon]] (prefixů) či [[přípona (mluvnice)|přípon]] ([[sufix]]ů).
  
  Při [[ohýbání|ohýbání slov]] ([[skloňování]] a&nbsp;[[časování]]) však v&nbsp;některých jazycích může dojít i&nbsp;ke změně tvaru kmene. V češtině se tak chovají např. slova podle vzoru ''[[wikt:kuře|kuře]]'', v němž má kmenotvorná přípona tři podoby (celý kmen, k němuž se teprve připojuje koncovka, zvýrazněn tučně): nulovou ('''kůzl-∅'''-e), ''-et-'' ('''kůzl-et'''-e) a ''-at-'' ('''kůzl-at'''-a).
  
  Nalezení kmene nebo kořene slova se nazývá [[stematizace]].
  
  <!-- k definici tvarotvorného základu v kontrastu s kmenem: https://www.czechency.org/slovnik/TVAROTVORN%C3%9D%20Z%C3%81KLAD -->
  {{Pahýl}}
  {{Autoritní data}}
  
  [[Kategorie:Lingvistická morfologie]]
infoboxes: []