text: # Putování Karla Velikého do Jeruzaléma a Konstantinopole
  Putování Karla Velikého do Jeruzaléma a Konstantinopole (Le Pèlerinage Charlemagne a Jérusalem et a Constantinople) je francouzský středověký hrdinský epos, jeden z tzv. chansons de geste, patřící do Královského (karolínského) cyklu. Píseň je z počátku 12. století, je to nejkratší epos cyklu a jde o první dochovanou píseň složenou v alexandrínech. Nezakládá se na žádné historické události a vykazuje burleskní až parodické prvky. Inspirací k části písně byla zřejmě legenda o původu ostatků Božího umučení v katedrále Saint-Denis (Katedrála svatého Diviše).
  Často se tato klerikální parodie považuje za důkaz nepřízně církve k hrdinskému eposu. Romanista Gaston Paris však v této písni spatřuje nejstarší doklad posměvačné kritičnosti měšťanstva, protože transponuje do komického slohu i legendu o původu ostatků v Saint-Denis.
  
  ## Obsah písně
  Podnětem k výpravě byla uražená ješitnost Karla Velikého, když mu jeho choť lehkovážně řekla, že byzantskému císaři Hugonovi sluší koruna a meč více než jemu. Císař se chce o tom na vlastní oči přesvědčit a hrozí manželce smrtí, pokud to nebude pravda. Vydá se proto v poutnickém rouchu a v průvodu svých dvanácti paladinů na cestu.
  Nejprve zamíří do Jeruzaléma k Božímu hrobu, kde si jej jakýsi Žid splete s Ježíšem a jeho paladiny s apoštoly a zděšen to oznámí patriarchovi. Když patriarcha s procesím kněží přispěchá, Karel se mu dá poznat. Za to jej patriarcha obdaří přídomkem Veliký a daruje mu ostatky Božího umučení, které císař Karel po svém návratu do Francie uloží v katedrále Saint-Denis.
  Po příchodu do Konstantinopole je císař Hugon slavnostně přivítá, pozve do svého kouzelného paláce a uspořádá zde hostinu. Po jejím skončení odvede Hugon své hosty rozjařené vínem do ložnice. Zde jeho zvěd, ukrytý v pilíři, vyslechne vychloubačné řeči Francouzů týkajících se jejich výkonů mužské zdatnosti. Hugon pak žádá pod trestem smrti jejich splnění. Francouzi jsou naštěstí pod ochranou ostatků Božího umučení a když se kají, zjeví se jim anděl a přislíbí jim ve zkoušce pomoc, takže pro ně zázračně vše dobře dopadne. Když se pak oba císaři objeví ve slavnostním úboru, uznají Francouzi, že císařovna neprávem považovala Hugona za majestátnějšího, což jí Karel po svém návratu velkodušně odpustí.
  
title: Putování Karla Velikého do Jeruzaléma a Konstantinopole
wikitext: {{Infobox - kniha
    | název = Putování Karla Velikého do Jeruzaléma a Konstantinopole
    | původní název = Pélerinage Charlemagne a&nbsp;Jérusalem et&nbsp;a&nbsp;Constantinople
    | obrázek = Chartres-007 A7.jpg
    | popisek = Karel Veliký předává svaté ostatky církvi, [[vitráž]] v [[Katedrála Notre-Dame (Chartres)|katedrále Notre-Dame v Chartres]]
    | autor = 
    | ilustrátor = 
    | obálku navrhl = 
    | země = [[Francie]]
    | jazyk = [[starofrancouzština]]
    | edice = 
    | námět = 
    | žánr = ''[[chansons de geste]]''
    | vydavatel = 
    | vydáno = kolem roku [[1200]]
    | česky vydáno = 
    | typ média = 
    | počet stran = 
    | náklad = 
    | isbn = 
    | předchozí dílo = 
    | následující dílo = 
  }}
  '''''Putování Karla Velikého do Jeruzaléma a Konstantinopole''''' (''Le Pèlerinage Charlemagne a Jérusalem et a Constantinople'') je [[Francie|francouzský]] [[středověk]]ý hrdinský [[epos]], jeden z tzv. ''[[chansons de geste]]'', patřící do ''[[Chansons de geste#Karolínský (královský) cyklus|Královského (karolínského) cyklu]]''.<ref name="SLOV">{{Citace monografie|příjmení=Fryčer |jméno=Jaroslav |spoluautoři= a&nbsp;kol.|odkaz na autora=Jaroslav Fryčer|titul=Slovník francouzsky píšících spisovatelů|vydavatel=Libri|místo=Praha|rok=2002|vydání=1|počet stran=760|kapitola= |strany=571–572|isbn=80-7277-130-2|poznámky=}}</ref> Píseň je z počátku [[12. století]], je to nejkratší epos cyklu a jde o první dochovanou píseň složenou v [[alexandrín]]ech. Nezakládá se na žádné historické události a vykazuje [[Burleska|burleskní]] až [[Parodie|parodické]] prvky.<ref name="KOPA">{{Citace monografie|příjmení=Kopal|jméno=Josef|odkaz na autora=Josef Kopal|titul=Dějiny francouzské literatury|místo=Praha|rok=1949|vydání=1|vydavatel=Melantrich|počet stran=472|kapitola=|strany=16|isbn=|id=cnb000676850}}</ref> Inspirací k části písně byla zřejmě [[legenda]] o původu ostatků Božího umučení v [[Bazilika Saint-Denis|katedrále Saint-Denis]] (Katedrála svatého Diviše).<ref name="SIMEK">{{Citace monografie|příjmení=Šimek|jméno=Otokar|odkaz na autora=Otokar Šimek|titul=Dějiny francouzské literatury v obrysech. Díl první, Středověk: (od IX. stol. do renesance)|url=|vydavatel=Sfinx, Bohumil Janda|místo=Praha|rok=1947|vydání=1|počet stran=256|id=cnb000655571|strany=45|isbn=|poznámky=}}</ref>
  
  Často se tato ''klerikální parodie'' považuje za důkaz nepřízně [[Církev|církve]] k hrdinskému eposu. [[Romanistika|Romanista]] [[Gaston Paris]] však v této písni spatřuje nejstarší doklad posměvačné kritičnosti [[Měšťanstvo|měšťanstva]], protože transponuje do [[Humor|komického]] slohu i legendu o původu ostatků v Saint-Denis.<ref name="SIMEK"/>
  
  == Obsah písně ==
  Podnětem k výpravě byla uražená ješitnost [[Karel Veliký|Karla Velikého]], když mu jeho choť lehkovážně řekla, že [[Byzantská říše|byzantskému]] císaři Hugonovi sluší koruna a meč více než jemu. Císař se chce o tom na vlastní oči přesvědčit a hrozí manželce smrtí, pokud to nebude pravda. Vydá se proto v poutnickém rouchu a v průvodu svých dvanácti [[paladin]]ů na cestu.<ref name="SIMEK"/>
  
  Nejprve zamíří do [[Jeruzalém]]a k [[Boží hrob|Božímu hrobu]], kde si jej jakýsi [[Židé|Žid]] splete s [[Ježíš Kristus|Ježíšem]] a jeho paladiny s [[apoštol]]y a zděšen to oznámí [[Patriarchát (územní členění církve)|patriarchovi]]. Když patriarcha s procesím kněží přispěchá, Karel se mu dá poznat. Za to jej patriarcha obdaří přídomkem ''Veliký'' a daruje mu ostatky Božího umučení, které císař Karel po svém návratu do Francie uloží v katedrále Saint-Denis.<ref name="SIMEK"/>
  
  Po příchodu do [[Konstantinopol]]e je císař Hugon slavnostně přivítá, pozve do svého kouzelného paláce a uspořádá zde hostinu. Po jejím skončení odvede Hugon své hosty rozjařené vínem do ložnice. Zde jeho zvěd, ukrytý v pilíři, vyslechne vychloubačné řeči Francouzů týkajících se jejich výkonů mužské zdatnosti. Hugon pak žádá pod trestem smrti jejich splnění. Francouzi jsou naštěstí pod ochranou ostatků Božího umučení a když se kají, zjeví se jim anděl a přislíbí jim ve zkoušce pomoc, takže pro ně zázračně vše dobře dopadne. Když se pak oba císaři objeví ve slavnostním úboru, uznají Francouzi, že císařovna neprávem považovala Hugona za majestátnějšího, což jí Karel po svém návratu velkodušně odpustí.<ref name="SIMEK"/>
  
  == Odkazy ==
  
  === Reference ===
  <references />
  
  === Externí odkazy ===
  * {{Citace elektronické monografie|příjmení=Brun|jméno=Laurent|příjmení2=|jméno2=|příjmení3=|jméno3=|odkaz na autora=|titul=Le Pélerinage Charlemagne a Jérusalem et a Constantinople|url=https://www.arlima.net/uz/voyage_de_charlemagne.html|datum vydání=2017|datum aktualizace=|datum přístupu=2017-08-30|vydavatel=Arlima - Archives de littérature du Moyen Âge|jazyk=fr}}
  * {{Citace elektronické monografie|příjmení=|jméno=|odkaz na autora=|titul=Le pèlerinage de Charlemagne|url=http://www.cosmovisions.com/textPelerinageCharlemagne.htm|datum vydání=|datum aktualizace=|datum přístupu=2017-09-06|vydavatel=Imago Mundi|jazyk=fr}}
  {{Autoritní data}}
  {{Portály|Francie|Literatura|Středověk}}
  [[Kategorie:Chansons de geste]]
  [[Kategorie:Básnická díla francouzské literatury]]
  [[Kategorie:Knihy z 12. století]]
  [[Kategorie:Kulturní vyobrazení Karla Velikého]]
infoboxes: [{"title": "Putov\u00e1n\u00ed Karla Velik\u00e9ho do Jeruzal\u00e9ma a Konstantinopole", "data": {"P\u016fvodn\u00ed n\u00e1zev": "P\u00e9lerinage Charlemagne a J\u00e9rusalem et a Constantinople", "Zem\u011b": "Francie", "Jazyk": "starofrancouz\u0161tina", "\u017d\u00e1nr": "chansons de geste", "Datum vyd\u00e1n\u00ed": "kolem roku 1200"}}]