text: # Nicolaus Gerhaert van Leyden
  Nicolaus Gerhaert van Leyden (jiné varianty jména: Niclas, Nikolaus; 1420–1430? Leiden – 28. června 1473 Vídeňské Nové Město) byl holandský gotický sochař činný v německé jazykové oblasti střední Evropy.
  
  ## Život
  O životě sochaře jsou jen kusé údaje. Po vyučení v Utrechtu navštívil jako tovaryš Brusel, Tournay, Bourges, Dijon a Gent. Roku 1456?, ale určitě 1462, pobýval v Trieru, v letech 1463–1464 pracoval ve Štrasburku, potom v Kostnici (1465–66), 1467 znovu ve Štrasburku. V září 1467 přijal pozvání a vstoupil do služeb císaře Fridricha III. nejprve v Pasově, Salcburku a nakonec ve Vídni.
  Albert Kutal uvádí, že s jeho dílem byl obeznámen sochař Hanuš z Olomouce a k jeho následovníkům patřili Mistr Kefermarktského oltáře a Antonín Pilgram na Moravě a několik jihočeských řezbářů. Jako následníci Nicolause Gerhaerta jsou uváděni Erasmus Grasser nebo Niklaus von Hagenau.
  
  ## Dílo
  Nicolaus Gerhaert je považován za nejvýznamnějšího severoevropského sochaře v 15. století.
  Vnesl do středoevropského sochařství reformy, které spočívaly v důsledné individualizaci tvaru a rozvinutí pohybu do prostoru. Jeho sochy se vymykají době ve které žil a přibližují se svou dramatičností a převratným způsobem ztvárnění spíše baroku.
  Nový sloh, nazývaný hranatý nebo sloh řasených záhybů je obratem od měkkých křivek internacionální gotiky ke křehkým mačkaným záhybům složité draperie v období severské renesance. Jeho figury mají mimořádně živý a realistický výraz a jako předlohu užívá spíše kresby než sochařské vzorníky. Např. Gerhaertova Madona z Dangolsheimu (1465) má původ v mědirytině Marie s konvalinkou (1450) monogramisty E.S.
  
  ### Známá díla
  - 1462 – hrobka arcibiskupa Jacoba von Siercka, Trier
  - 1462 – Ukřižování, soubor pěti gotických soch v kostele sv. Jiří, Nördlingen
  - 1463–1464 – Sibylla (Bärbel von Ottenheim), pískovec, portál starého kancléřství, Strasbourg (zachovala se pouze hlava)
  - 1463–1464 – Prorok („Jakob von Lichtenberg“ nebo „Vousatý muž v turbanu“), Strasbourg
  - 1463–1467 – Epitaf kanovníka Von Busnang, kaple sv. Jana Křtitele, Cathédrale de Strasbourg
  - 1465 – Madona z Dangolsheimu, ořechové dřevo s polychromií, Státní muzea, Berlín
  - 1465–1466 – Hlavní oltář, biskupská katedrála, Kostnice
  - 1467 – Opírající se mužská postava (autoportrét), pískovec, Musée de l’Œuvre Notre-Dame, Strasbourg
  - 1467 – Kamenný krucifix, vápenec, výška 6,5 m, špitální kostel Baden-Baden
  - 1470 – Madona s děckem, původně sbírka barona von Rotschilda, nyní Metropolitní muzeum, New York
  - Náhrobek (sarkofág) Fridricha III., adnetský vápenec, dóm sv. Štěpána, Vídeň
  
  
  ### Sochařství ovlivněné N. Gerhaertem van Leyden
  - Archanděl Gabriel z Nedvědic
  - Sv. Anna Samotřetí ze Zlaté Koruny
  - Světice z Královic[4]
  
  
title: Nicolaus Gerhaert van Leyden
wikitext: {{Infobox - umělec}}
  '''Nicolaus Gerhaert van Leyden''' (jiné varianty jména: '''Niclas''', '''Nikolaus'''; 1420–1430{{nejisté datum|narození}} [[Leiden]] – [[28. červen|28. června]] [[1473]] [[Vídeňské Nové Město]]) byl [[Holandsko|holandský]] [[Gotika|gotický]] sochař činný v&nbsp;německé jazykové oblasti [[Střední Evropa|střední Evropy]].
  
  == Život ==
  O životě sochaře jsou jen kusé údaje. Po vyučení v Utrechtu navštívil jako [[tovaryš]] Brusel, Tournay, Bourges, Dijon a Gent. Roku 1456?, ale určitě 1462, pobýval v Trieru, v letech 1463–1464 pracoval ve Štrasburku, potom v Kostnici (1465–66), 1467 znovu ve Štrasburku. V září 1467 přijal pozvání a vstoupil do služeb císaře Fridricha III. nejprve v Pasově, Salcburku a nakonec ve Vídni.<ref>[http://www.deutsche-biographie.de/sfz20537.html Deutsche Biographie: Gerhaert(s) von Leiden (Leyden), Nicolaus (Niclaus von Leiden, Niclas von strasspurgk)]</ref>
  
  Albert Kutal uvádí, že s jeho dílem byl obeznámen sochař [[Hanuš z Olomouce]] a k jeho následovníkům patřili [[Mistr Kefermarktského oltáře]] a [[Antonín Pilgram]] na Moravě a několik jihočeských řezbářů.<ref name="#1">Kutal A, České gotické umění, Obelisk Praha 1972, s. 167</ref> Jako následníci Nicolause Gerhaerta jsou uváděni [[Erasmus Grasser]] nebo [[Niklaus von Hagenau]].
  
  == Dílo ==
  [[Soubor:Dangolsheim Madonna 05.JPG|náhled|Madona z Dangolsheimu]]
  Nicolaus Gerhaert je považován za nejvýznamnějšího severoevropského sochaře v&nbsp;15. století.
  Vnesl do středoevropského sochařství reformy, které spočívaly v&nbsp;důsledné individualizaci tvaru a rozvinutí pohybu do prostoru.<ref name="#1" /> Jeho sochy se vymykají době ve které žil a přibližují se svou dramatičností a převratným způsobem ztvárnění spíše baroku.
  
  Nový sloh, nazývaný ''hranatý'' nebo ''sloh řasených záhybů'' je obratem od měkkých křivek internacionální gotiky ke křehkým mačkaným záhybům složité draperie v&nbsp;období [[Severská renesance|severské renesance]].<ref>Carmela Thiele, Sochařství, Computer Press, Brno 2004, s. 71</ref> Jeho figury mají mimořádně živý a realistický výraz a jako předlohu užívá spíše kresby než sochařské vzorníky. Např. Gerhaertova ''Madona z Dangolsheimu'' (1465) má původ v mědirytině ''Marie s konvalinkou'' (1450) [[Monogramista E.S.|monogramisty E.S.]]
  
  === Známá díla ===
  * 1462 – hrobka arcibiskupa Jacoba von Siercka, Trier
  * 1462 – Ukřižování, soubor pěti gotických soch v kostele sv. Jiří, Nördlingen
  * 1463–1464 – Sibylla (Bärbel von Ottenheim), pískovec, portál starého kancléřství, Strasbourg (zachovala se pouze hlava)
  * 1463–1464 – Prorok („Jakob von Lichtenberg“ nebo „Vousatý muž v turbanu“), Strasbourg
  * 1463–1467 – Epitaf kanovníka Von Busnang, kaple sv. Jana Křtitele, Cathédrale de Strasbourg
  * 1465 – Madona z Dangolsheimu, ořechové dřevo s polychromií, Státní muzea, Berlín
  * 1465–1466 – Hlavní oltář, biskupská katedrála, Kostnice
  * 1467 – Opírající se mužská postava (autoportrét), pískovec, Musée de l’Œuvre Notre-Dame, Strasbourg
  * 1467 – Kamenný krucifix, vápenec, výška 6,5 m, špitální kostel Baden-Baden
  * 1470 – Madona s děckem, původně sbírka barona von Rotschilda, nyní Metropolitní muzeum, New York
  * Náhrobek (sarkofág) [[Fridrich III. Habsburský|Fridricha III.]], [[adnetský vápenec]], [[Katedrála svatého Štěpána (Vídeň)|dóm sv. Štěpána]], Vídeň
  
  === Sochařství ovlivněné N. Gerhaertem van Leyden ===
  * Archanděl Gabriel z Nedvědic
  * Sv. Anna Samotřetí ze Zlaté Koruny
  * Světice z Královic<ref>Albert Kutal, Jihočeská gotika. In: Časopis Národního muzea 123, 1954, 203–207</ref>
  
  == Reference ==
  <references />
  
  == Literatura ==
  * Roller, Stefan, Niclaus Gerhaert : der Bildhauer des späten Mittelalters ; Liebighaus-Skulpturensammlung, Frankfurt am Main, Musée de l'Oeuvre Notre-Dame, Straßburg, 2012, {{ISBN|978-3-86568-685-5}}
  * Schreiber, Susanne, Studien zum bildhauerischen Werk des Niclaus (Gerhaert) von Leiden, Lang, Frankfurt am Main ; Berlin ; Bern ; Bruxelles ; New York ; Oxford ; Wien, 2004, {{ISBN|3-631-52025-5}}
  * Paatz, Walter, "Gerhaert von Leiden, Nicolaus" in: Neue Deutsche Biographie 6 (1964), S. 260–262
  
  == Externí odkazy ==
  * {{commonscat}}
  * [http://www.wga.hu/frames-e.html?/bio/g/gerhaert/biograph.html Web Gallery of ART: GERHAERT VAN LEYDEN, Nicolaus]
  
  {{Autoritní data}}
  {{Portály|Lidé|Středověk|Umění}}
  
  {{DEFAULTSORT:Gerhaert Nicolaus, van Leyden}}
  [[Kategorie:Gotičtí sochaři]]
  [[Kategorie:Muži]]
  [[Kategorie:Narození v 15. století]]
  [[Kategorie:Narození v Leidenu]]
  [[Kategorie:Úmrtí 28. června]]
  [[Kategorie:Úmrtí v roce 1473]]
  [[Kategorie:Úmrtí ve Vídeňském Novém Městě]]
infoboxes: [{"title": "Nicolaus Gerhaert van Leyden", "data": {"Narozen\u00ed": "1420 nebo 1430 \u00b7 Leiden", "\u00damrt\u00ed": "28. \u010dervna 1473 \u00b7 V\u00edde\u0148sk\u00e9 Nov\u00e9 M\u011bsto", "Povol\u00e1n\u00ed": "socha\u0159"}}]