text: # Andelsbuch
  Andelsbuch (alemansky Andelschpue) je rakouská obec v okrese Bregenz ve spolkové zemi Vorarlbersko. Žije zde přibližně 2 600 obyvatel.
  
  ## Geografie
  Andelsbuch se nachází v nejzápadnější spolkové zemi Rakouska, Vorarlbersku, v okrese Bregenz v samém srdci Bregenzského lesa v nadmořské výšce 613 metrů. Od hlavního města Vídně je obec vzdálená přibližně 500 km. Z celkové rozlohy obce tvoří 41,2 % zemědělská půda, 36 % je zalesněno (převážně smíšený les), 16,9 % činí alpské louky, 2 % zástavba a zbytek ostatní plocha. Obec je tvořena pouze jedním katastrálním územím stejného jména – Andelsbuch.
  
  ### Sousední obce
  Obec Andelsbuch hraničí se čtyřmi dalšími vorarlberskými obcemi, přičemž všechny také patří do politického okresu Bregenz. Jsou to obce Egg, Bezau, Reuthe a Schwarzenberg (vyjmenovány jsou ve směru hodinových ručiček, počínaje severem).
  
  ### Podnebí
  Průměrná roční teplota v oblasti je 5 °C. Nejteplejším měsícem je červenec, kdy je průměrná teplota 16 °C, a nejchladnějším je leden s −8 °C. Průměrné roční srážky jsou 1 852 milimetrů. Nejdeštivějším měsícem je červen s průměrem 231 mm srážek a nejsušším březnem se 78 mm srážek.
  
  ## Historie
  
  ### Původ jména
  Název Andelsbuch (ve starých spisech psáno Andoltisbuoch) má dvě části. První část názvu Andel (Andoltis) je nejspíše osobní jméno. Druhá část názvu obsahuje slovo pocházející ze staré horní němčiny případně ze střední horní němčiny: buoch. To je odvozeno od slova Buch, česky Buk. Název tedy lze přeložit jako "Andoltisův buk".
  
  ### Raná historie
  V oblasti Andelsbuchu (tehdy zvaného "Andoltisbuoc") se v polovině 11. století usadil poustevník Diedo, pocházející pravděpodobně z rodu hrabat z Bregenzu (v čele s Ulrichem von Bregenz). Diedo před svou smrtí v roce 1080 postavil mnišskou celu a modlitebnu. V roce 1086 pak byl v Andelsbuchu založen klášter sv. Petra mnichy pocházejícími z kláštera Petershausen u Kostnice. Hrabě Ulrich von Bregenz († 1097) následně daroval opatu Theodorikovi (z Hirsau) vesnici Andelsbuch a Diedův chrámový poklad relikvií. Klášter byl již v roce 1092 přestěhován do Mehrerau u Bregenzu, ale hospodářský dvůr v Andelsbuchu přesto zůstal nadále v majetku kláštera.
  Název Andelsbuch byl poprvé oficiálně zmíněn ve spisu Casus Monasterii Petrihusensis (Události v klášteře Petershausen) v polovině 12. století. K založení první místní farnosti došlo v roce 1170, i když byla nadále podřízena klášteru v Mehrerau. K farnosti Andelsbuch patřily také Reuthe, Bezau (do roku 1497) a Au („Jagdhausen“). V bule papeže Inocence IV. ze 17. září 1249 byly poprvé zmíněny jednotlivé osady v Andelsbuchu (Bersbuch, Unterbezegg, Moos a Heidegg) a podrobně popsán klášterní majetek.
  Habsburkové ovládali jednotlivá místa ve Vorarlbersku střídavě z Tyrolska a z Předních Rakous (Freiburg im Breisgau). Hrabě Rudolf von Montfort-Feldkirch dal v roce 1375 Zadní Bregezský les (a tedy i Andelsbuch) do jejich zástavy. Dne 9. ledna 1380 byl Andelsbuch "trvale" předán do majetku Habsburkům spolu s celým Bregenzským lesem, Dornbirnem, Langeneggem a osadou Oberstaufen (dnes Německo), obyvatelům Bregenzského lesa však byla potvrzena jejich zvláštní svobodná práva. Rozvíjela se tak samospráva lesního rolnictva (tzv. selská republika) s vlastní svobodnou venkovskou komunitou, vlastní ústavou (zemský mrav) a tzv. vysokým a hrdelním právem. Dne 22. ledna 1397 se v Andelsbuchu konal první ověřitelný soudní den. Představeným soudu byl volen tzv. landammann, doslova zemský amman (úředník), většinou z nejváženějších rodin v Bregenzském lese. Landammann byl volen svobodně, jeho radnice se nacházela na místě zvaném Bezegg mezi obcemi Bezau a Andelsbuch. Zasedání tamní rady však bylo poprvé zmíněno teprve v dokumentu z roku 1522. Bezegg-Sul, kamenný sloup který zde dnes stojí, připomíná bývalou radnici.
  Během Apenzellských válek byl Bregenzský les dobyt konfederací „Spolek nad jezerem“ („Bund ob dem See“), a Andelsbuch byl následně od 1. května 1406 až do 4. dubna 1408 jeho oficiálním členem.
  Mariánská kaple v Andelsbuchu byla poprvé zmíněna v roce 1472. Postavena byla nejspíše na místě, kde byl pohřben poustevník Diedo. Výdajová klášterní kniha Carta fundatorum Monasterii nostri Prigantini z roku 1519 od Jakoba Mennela, dvorního historika císaře Maxmiliána I., podává zprávu o uctívání Dieda a jeho hrobu v Andelsbuchu. Ke zboření kaple došlo pravděpodobně kolem roku 1718 při rozšíření farního kostela. Od roku 1546 se v Andelsbuchu konaly první čarodějnické procesy. V polovině 16. století (kolem roku 1570) bylo v Andelsbuchu založeno bratrstvo Diedovo. Toto nejstarší ze čtyř bratrstev v Andelsbuchu existovalo přibližně do konce 18. století.
  5. dubna 1658 si Andelsbuch koupil svobodu od kláštera v Mehrerau. Dne 21. června 1710 schválil generální vikář kostnické diecéze obnovu a rozšíření farního kostela v Andelsbuchu. Stavební činnost poté probíhala až do roku 1718, avšak teprve v roce 1771 bylo oficiálně založeno samostatné kaplanství a ustanoven kaplan pro Andelsbuch.
  V roce 1788 byl v obci postaven první chudobinec. Dvanáct dárců z Andelsbuchu založilo dne 6. června 1854 „nadaci pro chudobinec“, kterou v roce 1871 převzaly milosrdné sestry sv. Vincence (odtud také pozdější název Vinzenzheim). „Nadace pro chudobinec“ byla rozpuštěna v roce 1939 a obnovena v roce 1948.
  Z obecních záznamů z doby kolem roku 1764 lze usuzovat, že v Andelsbuchu již tou dobou byly lázně (dnes existují pod názvem Stahlbad). Místní řemeslníci založili 6. ledna 1791 vlastní řemeslný cech (zaštiťující řemeslný cech pro Bregenzský les byl založen již v letech 1707/1708 a zrušen v roce 1879). K založení cechu zde došlo poměrně pozdě, jelikož v sousední vesnici Egg se tak stalo už roku 1754. Od roku 1804 byl andelsbuchský Hostinec Holub (Gasthof Taube) tzv. cechovní hospodou.
  V napoleonském období mezi lety 1805 a 1814 byla oblast Vorarlberska připojena k Bavorsku (následkem čtvrtého Prešpurského míru) a v roce 1807 došlo v rámci bavorských soudních a správních reforem ke zboření radnice na Bezeggu. Pod bavorskou správou byla také v roce 1808 založeno katastrální území Andelsbuch, jehož podoba a rozloha se do dnešní doby prakticky nezměnila. V roce 1814 se obec vrátila zpět do správy Rakouska a od založení spolkové země Vorarlbersko v roce 1861 je její nedílnou součástí. V roce 1862 byla na základě císařského zákona o obcích založena politická obec Andelsbuch. V letech 1844 a 1845 došlo k rozšíření páteřní silnice z Alberschwende přes Egg do Andelsbuchu, kterážto byla v letech 1859 až 1861 prodloužena dále do Bezau.
  Dne 20. srpna 1871 byl na Bezeggu odhalen sloup Bezegg-Sul na památku radnice, která zde stála po staletí. Roku 1871 byla přes řeku Bregenzer Ach postavena první lanovkový přívoz, který nahradil do té doby sloužící lodní a vorové přívozy. V roce 1879 byl založen místní Spolek na podporu nemocných a v roce 1882 Sbor dobrovolných hasičů v Andelsbuchu. Spořicí a úvěrové sdružení v Andelsbuchu (později Raiffeisenkasse) bylo založeno 3. prosince 1893 a činnost zahájilo 1. ledna 1894. Dne 4. dubna 1898 rozhodla valná hromada tohoto sdružení také o zřízení skladu zboží pro zásobování obyvatelstva. V roce 1977 se Raiffeisenkasse Egg, Schwarzenberg, Großdorf a Lingenau sloučily a vznikla tak Raiffeisenbank Mittelbregenzerwald (Raiffeisen banka pro Střední Bregenzský les). Chovatelský klub skotu Andelsbuch byl založen 28. ledna 1894 a jako cíl si stanovil obecné zvelebování chovu hospodářských zvířat.
  Taneční sál v Andelsbuchu, ve kterém se po staletí třikrát ročně konal místní soud, byl zbořen aby uvolnil místo stavbě Bregenzerwaldské železnice.
  
  ### Nedávná historie
  Elektrárna Andelsbuch byla uvedena do provozu v roce 1908 firmou Jenny & Schindler (dnes VKW) a ve stejném roce si také do Andelsbuchu našel cestu telefon.
  Dosavadní "Gasthof Bad" ("Lázeňský hostinec"), postavený roku 1864, byl v roce 1925 převzat Milosrdnými sestrami, přejmenován na "Marienheim" a nadále provozován jako školící středisko pro řádové sestry a v létě jako penzion. K dalšímu prodeji budovy došlo teprve v roce 2006, následně se z ní stal obytný a kancelářský komplex.
  Dne 9. dubna 1930 byl sloup Bezegg-Sul převzat do obecního znaku Andelsbuchu jako jeho hlavní symbol. První pozemková kniha obce Andelsbuch byla zřízena 1. prosince 1932 u okresního soudu v Bezau . Od 6. května 1945 až do roku 1955 bylo místo součástí francouzské okupační zóny v Rakousku.
  V letech 1969 až 1971 byl v oblasti Niedere vybudován nový lyžařský areál Bergbahnen Andelsbuch. V letech 1973-1976 byl renovován oltář ve farním kostele, k jeho slavnostnímu zasvěcení došlo již 30. června 1974. V roce 1980 oslavil Andelsbuch své 900. výročí.
  Mezi tradiční příjmení v Andelsbuchu patří: Bär, Feuerstein, Feurstein, Fink, Geser, Lipburger, Mätzler, Metzler, Meusburger a Ritter.
  
  ### Populační vývoj
  Na konci roku 2002 činil podíl cizinců mezi obyvateli 6,8 %.
  
  ## Kultura a památky
  
  ### Budovy a další stavby
  - Farní kostel zasvěcený svatému Petru a svatému Pavlovi nechal postavit barokní stavitel Ignaz Beer (1664–1741), syn Michaela Beera, v letech 1715–1720. Michael Beer byl přímý předek andelsbuchské rodiny Bär, z nichž pocházeli mimo jiné dva místní starostové a krom toho také Jodok Bär, Josef Alois Karl Bär, Friedrich Bär, Ernst Bär a Johannes Bär. V polovině 19. století byl kostel prodloužen, zařízen v novorománském stylu a následně v letech 1997–2001 renovován. Na návsi před kostelem je velký válečný památník z roku 1929 s neobvyklým motivem: žena a dítě se snaží zabránit vojákovi jít do války, přičemž nápis říká: "Věnováno našim hrdinům Světové války 1914–1918 obcí Andelsbuch"
  - Kaple svatého Martina a Vendelína – Kaple, postavená v letech 1672 až 1687 a přestavěná v roce 1869. Jedná se o jednoduchou stavbu s hřebenovou věžičku nad západním vstupním průčelím. Ve výklenku nad vchodem stojí postava svatého Martina. Strop v kostele je plochý. Oltář s oltářním obrazem sv. Mikuláše vznikl kolem roku 1870.
  - Novogotický sloup Bezegg-Sul z roku 1871 na kopci mezi Andelsbuchem a Bezau připomíná Selskou republiku Bregenzského lesa.
  - V obci stojí množství památkově chráněných staveb, architektonickém provedení typickém pro Bregenzský les. Jedná se například o Faru Andelsbuch, statek č. 134 či Pivovar Geser.
  - Na návsi se nachází vesnická kašna, přezdívaná též vesnická louže.
  - Elektrárna Andelsbuch, postavená v roce 1908, byla svého času jednou z největších a nejmodernějších elektráren v tehdejší rakousko-uherské monarchii.
  - V obci sídlí sdružení Werkraum Bregenzerwald v jehož jedinečné budově prezentuje svá řemesla 80 místních řemeslníků z celého Bregenzského lesa.
  - Andelsbuchská Sýrárna, která je součástí Sýrové cesty Bregenzským lesem, ukazuje, jak se vyrábí typický místní horský sýr (Bergkäse).
  - Betonové vajíčko od firmy Oberhauser & Schedler Bau GmbH
  
  Z hlediska krajiny stojí za vidění horská chata Alpe Gerach a místní hora (horský masiv) Niedere. Kromě skvělých turistických stezek je hora také výchozím startovním bodem mnoha závěsných kluzáků a paraglidistů. Na horské louce Vordere Niedere stojí od roku 2008 kaple, jednoduchá moderní dřevostavba od bregenzského architektonického studia Cukrowicz Nachbaur.
  - Alpe Gerach
  - Kozí trh v roce 2007
  - Betonové vajíčko
  - Kaple na Vordere Niedere
  - Hostinec Holub v Andelsbuchu
  - Obecní úřad Andelsbuch
  
  
  ### Sport
  Fotbalový klub FC Andelsbuch, založený v roce 1962, oslavil v roce 2012 svoje 50. výročí jako šampion Vorarlberské ligy, čímž dosáhl svého největšího úspěchu, se kterým se zároveň zapsal do historie vorarlberského fotbalu: stal se prvním fotbalovým klubem z Bregenzského lesa, který postoupil Rakouské regionální ligy (Západ), třetí nejvyšší divize v Rakousku. Klub se na přelomu tisíciletí rozhodl, že bude nastupovat především s vlastními hráči; pouze čtyři hráči družstva mohou pocházet mimo obec. 
  Letecký klub Andelsbuch provozuje letuschopný Jakovlev Jak-52 a usiluje o jeho zachování v perfektním stavu.
  
  ### Pravidelné akce
  Zdaleka nejlepší událostí v Andelsbuchu a zároveň jedním z největších trhů v regionu je Výstava koní a koz, konající se vždy 26. října. Hlavní ulice obce se tento den mění v asi kilometr dlouhou tržní uličku, po které proudí tisíce návštěvníků.
  
  ## Ekonomika a infrastruktura
  V roce 2003 sídlilo v Andelsbuchu 57 obchodních společností se 480 zaměstnanci a 60 učni. Zaměstnanců podléhajících dani z příjmu bylo 1011. Turistika a cestovní ruch jsou pro Andelsbuch klíčové. V turistickém roce 2001/02 proběhlo v obci celkem 35 732 přenocování. Také zemědělství hraje důležitou roli. Podíl zemědělské půdy na celkové výměře obce je 41,2 %.
  
  ### Vzdělání
  V Andelsbuchu je mateřská a základní škola s 135 žáky (k lednu 2003).
  
  ## Politika
  
  ### Obecní zastupitelstvo
  Obecní zastupitelstvo Andelsbuchu se skládá z 21 členů. V komunálních volbách do zastupitelstva v roce 2015 probíhala volba pomocí jednotné listiny, na tomto Seznamu občanů Andelsbuchu bylo uvedeno všech 21 členů zastupitelstva obce. De facto lze tvrdit, že v Andelsbuchu nyní probíhá "vláda jedné strany".
  
  ### Starosta
  V přímé volbě starosty byl v roce 2010 zvolen Bernhard Kleber se ziskem 94,94 % hlasů. Tento výsledek se opakoval v komunálních volbách v roce 2020, přičemž Bernhard Kleber byl potvrzen ve funkci s 87,61 % hlasů. Volební účast činila 59,32 %.
  Seznam starostů od roku 1806:
  - 1806–1810: Jakob Ritter (1740–1812), zakladatel pivovaru Andelsbuch (založen 1770)[10]
  - 1810–1849: Michael Jäger (1767–1850)
  - 1849: Kašpar Lipburger (1785–1853)
  - 1850–1861: Franz Ägid Ritter (1808–1875)
  - 1861–1863: Peter Bilgeri (1798–1896), první mezinárodní vývozce sýrových výrobků z Bregenzského lesa[11]
  - 1863–1867: Jodok Bär (1806–1886)
  - 1867–1876: Anton Metzler (1815–1878)
  - 1876–1880: Anton Lipburger (1827–1913, poštmistr) ∞ Maria Barbara Feurstein (1827–1887)
  - 1888–1897: Jodok Fink (1853–1929)
  - 1897–1909: Johann Geser (1850–1923)
  - 1909–1919: Josef Ritter (1856–1922)
  - 1919–1938: Johann Kaspar Geser (1881–1948, člen NSDAP) ∞ Anna Fink (1891–1966), dcera Jodoka Finka
  - 1938–1939: Franz Pfanner (1894–1983, člen NSDAP)
  - 1940–1946: Anton Fink (1890–1966, člen NSDAP) , syn Jodoka Finka ∞ Maria Geser (1893–1984), dcera Johanna Gesera (starosta v letech 1897–1909) a Marie Anny Lipburger (1860–1919 )
  - 1946–1950: Jodok Anton Bär (1875–1961)
  - 1950–1962: Anton Fink (již starosta od roku 1940 do roku 1946)
  - 1962–1975: Peter Jäger (1907–1991, bývalý člen NSDAP)
  - 1975–1995: Ferdinand Kohler (* 1935)
  - 1995–2010: Anton Wirth (* 1949)
  - od roku 2010: Bernhard Kleber (* 1967)
  
  
  ### Obecní znak
  Pečeť obce původně používala symbol jedle (jako téměř všechny obce v Bregenzském lese). Dne 9. dubna 1930 byl obci od vorarlberské zemské vlády udělen nový znak. Zobrazuje stříbrný štít, na kterém je stoupající modrý hrot vypouklý směrem ven. Ve štítu je zobrazen sloup Bezegg-Sul. Vpravo a vlevo v horních rozích jsou dvě modré hvězdy. V originále je štít obklopen bronzově zbarveným lemováním. Na samotném sloupu je zobrazena i jedle, která byla po staletí používána v pečeti obce. Byl vynechán symbolický odkaz na dříve existující nižší a vyšší soudní pravomoce obce (viz znak obce Egg).
  
  ## Osobnosti
  
  ### Významní rodáci
  - Jos Metzler (1574–1639), mnich, právník, spisovatel (působil zejména ve švýcarském městě St. Gallen)
  - Gabriel Ignaz Ritter (1732–1813), sochař a stavitel (např. kostel "Notre Dame" ve francouzském městečku Guebwiller)
  - Joseph Lipburger (1754–1831), převor Buxheimského kláštera a kartouzy v Ittingenenu
  - Anton Mätzler (1780–1857), teolog a spisovatel, kanovník v Augsburgu
  - Joseph Alois Fink (1796–1845), knihař, mechanik a vynálezce
  - Josef Feldkircher (1812–1851), kněz a spisovatel
  - Jodok Bär (1825–1897), lékař, autor a místní historik
  - Jodok Fink (1853–1929), politik (CS), starosta od roku 1888 do roku 1897
  - Josef Kennerknecht (1875–1949), politik (CS)
  - Barnabas Fink (1867–1947), politik (CS)
  - Josef Andreas Feuerstein (1891–1969), politik (ÖVP)
  - Alfons Fritz (1900–1933), stavitel a architekt
  - Pius Fink (1903–1983), politik (ÖVP)
  - Hubert Berchtold (1922–1983), malíř a grafik
  - Gottfried Feurstein (* 1939), politik (ÖVP)
  - Kaspanaze Simma (* 1954), politik (Zelení)
  - Alois Lipburger (1956–2001), skokan na lyžích a trenér
  - Sandra Urach (* 1976), běžkyně na dlouhé tratě a národní šampionka v maratonu v roce 2017
  - Karl-Heinz Dorner (* 1979), skokan na lyžích
  - Johannes Bär (* 1983), jazzový a besední hudebník
  - Bernhard Feuerstein (* 1983), politik (ÖVP) a zemědělec
  - Susanne Moll (* 1987), snowboardistka
  - Ramona Düringer (* 1989), biatlonista
  
  
  ### Lidé se vztahem k obci
  - Friedrich Wilhelm Schindler (* 1856 Mollis, Švýcarsko; † 1920 Kennelbach, Rakousko), rakouský podnikatel a vynálezce, průkopník ve výstavbě elektrického napájení ve Vorarlbersku a propagátor výstavby elektrárny Andelsbuch.
  - Gabriel Narutowicz (* 1865 v Telšiai (Litva); † 1922 ve Varšavě), inženýr a profesor, řídil stavbu elektrárny Andelsbuch, první zvolená hlava státu Druhé Polské republiky, stal se obětí atentátu krátce po svém zvolení.
  - Friedrich Bär (1908–1992), rakousko-německý chemik, lékař a vysokoškolský pedagog, pocházel z Andelsbuchské rozvětvené rodiny Bärů a své mládí prožil v Bregenzském lese.
  - Martina Rüscher (* 1972 v Innsbrucku), rakouská politička (ÖVP), členka zemské vlády Vorarlberska, s rodinou žije v Andelsbuchu.
  
  
title: Andelsbuch
wikitext: {{Infobox - sídlo světa
  | pojem vyššího celku = [[Rakouské spolkové země|Spolková země]]
  | název vyššího celku = [[Vorarlbersko]]
  | pojem nižšího celku = [[Okresy v Rakousku|Okres]]
  | název nižšího celku = [[Okres Bregenz|Bregenz]]
  | starosta = [[Bernhard Kleber]]
  | vznik = kolem roku 1050
  | zakladatel = poustevník Diedo
  | etnické složení = [[Rakušané]], ostatní
  }}
  '''Andelsbuch''' ([[Alemanština|alemansky]] ''Andelschpue'') je [[Rakousko|rakouská]] obec v [[Okres Bregenz|okrese Bregenz]] ve spolkové zemi [[Vorarlbersko]]. Žije zde {{Počet obyvatel}} obyvatel.
  
  == Geografie ==
  Andelsbuch se nachází v nejzápadnější spolkové zemi Rakouska, Vorarlbersku, v okrese Bregenz v samém srdci [[Bregenzský les (region)|Bregenzského lesa]] v [[Jadranský výškový systém|nadmořské výšce]] 613&nbsp;metrů. Od hlavního města [[Vídeň|Vídně]] je obec vzdálená přibližně 500 km. Z celkové rozlohy obce tvoří 41,2 % zemědělská půda, 36 % je zalesněno (převážně smíšený les),<ref>{{Citace elektronické monografie
  | příjmení = NASA
  | titul = LAND COVER CLASSIFICATION (1 YEAR)
  | url = https://neo.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=MCD12C1_T1
  | datum vydání = 2011
  | datum přístupu = 30.05.2022
  }}</ref> 16,9 % činí alpské louky, 2 % zástavba a zbytek ostatní plocha. Obec je tvořena pouze jedním [[Katastrální území|katastrálním územím]] stejného jména – ''Andelsbuch''.
  
  === Sousední obce ===
  [[Soubor:Andelsbuch_im_Bezirk_B.png|náhled|Poloha Andelsbuchu v rámci okresu Bregenz]]
  
  Obec Andelsbuch hraničí se čtyřmi dalšími [[Seznam obcí ve Vorarlbersku|vorarlberskými obcemi]], přičemž všechny také patří do politického [[Okres Bregenz|okresu Bregenz]]. Jsou to obce Egg, [[Bezau]], [[Reuthe]] a [[Schwarzenberg (Vorarlbersko)|Schwarzenberg]] (vyjmenovány jsou ve směru hodinových ručiček, počínaje severem).
  
  === Podnebí ===
  Průměrná roční teplota v oblasti je 5&nbsp;°C. Nejteplejším měsícem je červenec, kdy je průměrná teplota 16&nbsp;°C, a nejchladnějším je leden s −8&nbsp;°C.<ref>{{Citace elektronické monografie
  | příjmení = NASA
  | titul = DATASET INDEX
  | url = https://neo.gsfc.nasa.gov/dataset_index.php
  | datum přístupu = 30.05.2022
  }}</ref> Průměrné roční srážky jsou 1 852 milimetrů. Nejdeštivějším měsícem je červen s průměrem 231 mm srážek a nejsušším březnem se 78 mm srážek.<ref>{{Citace elektronické monografie
  | příjmení = NASA
  | titul = RAINFALL (1 MONTH - TRMM, 1998-2016)
  | url = https://neo.gsfc.nasa.gov/view.php?datasetId=TRMM_3B43M&year=2014
  | datum přístupu = 30.05.2022
  }}</ref>
  {{Klimagram
  | Andelsbuch
  | -9| -7| 154
  | -9| -4| 107
  | -7| 2| 78
  | 2| 11| 123
  | 3| 14| 171
  | 8| 21| 231
  | 12| 21| 179
  | 10| 19| 206
  | 7| 15| 156
  | 5| 12| 155
  | -4| 2| 157
  | -9| -5| 134
  |source =
  }}
  
  == Historie ==
  
  === Původ jména ===
  Název ''Andelsbuch'' (ve starých spisech psáno ''Andoltisbuoch)'' má dvě části. První část názvu ''Andel'' (''Andoltis)'' je nejspíše osobní jméno. Druhá část názvu obsahuje slovo pocházející ze [[Stará horní němčina|staré horní němčiny]] případně ze [[Střední horní němčina|střední horní němčiny]]: ''buoch''. To je odvozeno od slova ''Buch'', česky ''[[Buk]]''.<ref>Josef Zehrer in „Bersbuch, Bezau, Bizau“, in „Montfort Vierteljahresschrift für Geschichte und Gegenwart Vorarlbergs“, 35. Jg., 1983, Heft 2, S. 184, [http://anno.onb.ac.at/cgi-content/anno-plus?apm=0&aid=mft&datum=19830003&seite=00000184&zoom=3 online].</ref> Název tedy lze přeložit jako "''Andoltisův buk''".
  
  === Raná historie ===
  [[Soubor:Bezeggsul1.JPG|náhled|Sloup [[Bezegg-Sul]]]]
  [[Soubor:Andelsbuch_mit_Vordere_Niedere.jpg|náhled|Andelsbuch, pohled ze schwarzenberské osady Maien; v pozadí oblast Vordere Niedere]]
  
  V oblasti Andelsbuchu (tehdy zvaného "''Andoltisbuoc''") se v polovině 11. století usadil poustevník Diedo, pocházející pravděpodobně z rodu [[Hrabata z Bregenzu|hrabat z Bregenzu]] (v čele s [[Ulrich von Bregenz|Ulrichem von Bregenz]]). Diedo před svou smrtí v roce 1080 postavil mnišskou celu a modlitebnu. V roce 1086 pak byl v Andelsbuchu založen ''klášter sv. Petra'' mnichy pocházejícími z [[Klášter Petershausen|kláštera Petershausen]] u [[Kostnice (město)|Kostnice]]. Hrabě Ulrich von Bregenz († 1097) následně daroval opatu Theodorikovi (z [[Hirsau]]) vesnici Andelsbuch a Diedův chrámový poklad relikvií. Klášter byl již v roce 1092 přestěhován do [[Územní opatství Wettingen-Mehrerau|Mehrerau]] u Bregenzu, ale hospodářský dvůr v Andelsbuchu přesto zůstal nadále v majetku kláštera.<ref>[http://www.ots.at/presseaussendung.php?schluessel=OTS_20090218_OTS0127&ch=panorama ''Die bewegte Geschichte der Mehrerau''], OTS-Presseaussendung, 18. Februar 2009</ref>
  
  Název ''Andelsbuch'' byl poprvé oficiálně zmíněn ve spisu ''Casus Monasterii Petrihusensis'' (''Události v klášteře Petershausen'') v polovině 12. století. K založení první místní farnosti došlo v roce 1170, i když byla nadále podřízena [[Územní opatství Wettingen-Mehrerau|klášteru v Mehrerau]]. K farnosti Andelsbuch patřily také [[Reuthe]], [[Bezau (Austria)|Bezau]] (do roku 1497) a [[Au (Vorarlbersko)|Au]] („''Jagdhausen''“). V bule papeže [[Inocenc IV.|Inocence IV.]] ze 17. září 1249 byly poprvé zmíněny jednotlivé osady v Andelsbuchu ([[bers kniha|Bersbuch]], [[Unterbezegg]], [[Moos]] a [[Heidegg]]) a podrobně popsán klášterní majetek.
  
  [[Habsburkové]] ovládali jednotlivá místa ve Vorarlbersku střídavě z [[Tyrolsko|Tyrolska]] a z [[Přední Rakousy|Předních Rakous]] ([[Freiburg im Breisgau]]). Hrabě Rudolf von Montfort-Feldkirch dal v roce 1375 Zadní Bregezský les (a tedy i Andelsbuch) do jejich zástavy. Dne 9. ledna 1380 byl Andelsbuch "trvale" předán do majetku [[Habsburkové|Habsburkům]] spolu s celým [[Bregenzský les (region)|Bregenzským lesem]], [[Dornbirn]]em, [[Langenegg]]em a osadou [[Oberstaufen]] (dnes [[Německo]]), obyvatelům Bregenzského lesa však byla potvrzena jejich zvláštní svobodná práva. Rozvíjela se tak samospráva lesního rolnictva (tzv. [[Rolnická republika|selská republika]]) s vlastní svobodnou venkovskou komunitou, vlastní ústavou (zemský mrav) a tzv. vysokým a [[Hrdelní právo|hrdelním právem]]. Dne 22. ledna 1397 se v Andelsbuchu konal první ověřitelný soudní den. Představeným soudu byl volen tzv. ''landammann'', doslova ''zemský amman (úředník),'' většinou z nejváženějších rodin v Bregenzském lese. Landammann byl volen svobodně, jeho radnice se nacházela na místě zvaném Bezegg mezi obcemi [[Bezau]] a Andelsbuch. Zasedání tamní rady však bylo poprvé zmíněno teprve v dokumentu z roku 1522. [[Bezegg-Sul]], kamenný sloup který zde dnes stojí, připomíná bývalou radnici.
  
  Během [[Apenzellské války|Apenzellských válek]] byl Bregenzský les dobyt konfederací „''Spolek nad jezerem''“ („''Bund ob dem See''“), a Andelsbuch byl následně od 1. května 1406 až do 4. dubna 1408 jeho oficiálním členem.
  
  Mariánská kaple v Andelsbuchu byla poprvé zmíněna v roce 1472. Postavena byla nejspíše na místě, kde byl pohřben poustevník Diedo. Výdajová klášterní kniha ''Carta fundatorum Monasterii nostri Prigantini'' z roku 1519 od Jakoba Mennela, dvorního historika císaře [[Maxmilián I. Habsburský|Maxmiliána I.]], podává zprávu o uctívání Dieda a jeho hrobu v Andelsbuchu. Ke zboření kaple došlo pravděpodobně kolem roku 1718 při rozšíření farního kostela. Od roku 1546 se v Andelsbuchu konaly první [[čarodějnické procesy]]. V polovině 16. století (kolem roku 1570) bylo v Andelsbuchu založeno bratrstvo Diedovo. Toto nejstarší ze čtyř [[Bratrstvo|bratrstev]] v Andelsbuchu existovalo přibližně do konce 18. století.
  
  5. dubna 1658 si Andelsbuch koupil svobodu od kláštera v Mehrerau. Dne 21. června 1710 schválil generální vikář [[Diecéze kostnická|kostnické diecéze]] obnovu a rozšíření farního kostela v Andelsbuchu. Stavební činnost poté probíhala až do roku 1718, avšak teprve v roce 1771 bylo oficiálně založeno samostatné [[kaplanství]] a ustanoven [[kaplan]] pro Andelsbuch.
  
  V roce 1788 byl v obci postaven první [[chudobinec]]. Dvanáct dárců z Andelsbuchu založilo dne 6. června 1854 „nadaci pro chudobinec“, kterou v roce 1871 převzaly milosrdné sestry sv. Vincence (odtud také pozdější název ''Vinzenzheim''). „Nadace pro chudobinec“ byla rozpuštěna v roce 1939 a obnovena v roce 1948.
  
  Z obecních záznamů z doby kolem roku 1764 lze usuzovat, že v Andelsbuchu již tou dobou byly lázně (dnes existují pod názvem [[Stahlbad Andelsbuch|Stahlbad]]). Místní řemeslníci založili 6. ledna 1791 vlastní [[Cech|řemeslný cech]] (zaštiťující řemeslný cech pro [[Bregenzský les (region)|Bregenzský les]] byl založen již v letech 1707/1708 a zrušen v roce 1879). K založení cechu zde došlo poměrně pozdě, jelikož v sousední vesnici [[Egg]] se tak stalo už roku 1754. Od roku 1804 byl andelsbuchský ''Hostinec Holub'' (''Gasthof Taube'') tzv. cechovní hospodou.
  
  [[Soubor:Andelsbuch_Pfarrkirche_Luftbild.jpg|náhled|Historické centrum obce, ''Hostinec Holub'' stojí naproti kostelu (přes cestu)]]
  
  V [[Napoleonské války|napoleonském období]] mezi lety 1805 a 1814 byla oblast Vorarlberska připojena k [[Bavorsko|Bavorsku]] (následkem čtvrtého [[Prešpurský mír|Prešpurského míru]]) a v roce 1807 došlo v rámci bavorských soudních a správních reforem ke zboření radnice na Bezeggu.<ref>{{Citace elektronického periodika |titul=Gemeinde Andelsbuch |url=http://www.andelsbuch.at/index.php?page=bezegg-sul |datum přístupu=2022-05-30 |url archivu=https://web.archive.org/web/20211024130507/http://andelsbuch.at/index.php?page=bezegg-sul |datum archivace=2021-10-24 }}</ref> Pod bavorskou správou byla také v roce 1808 založeno katastrální území Andelsbuch, jehož podoba a rozloha se do dnešní doby prakticky nezměnila. V roce 1814 se obec vrátila zpět do správy [[Rakousko|Rakouska]] a od založení spolkové země Vorarlbersko v roce 1861 je její nedílnou součástí. V roce 1862 byla na základě císařského zákona o obcích založena politická [[obec]] Andelsbuch. V letech 1844 a 1845 došlo k rozšíření páteřní silnice z [[Alberschwende]] přes [[Egg]] do Andelsbuchu, kterážto byla v letech 1859 až 1861 prodloužena dále do [[Bezau]].
  
  Dne 20. srpna 1871 byl na Bezeggu odhalen sloup [[Bezegg-Sul]] na památku radnice, která zde stála po staletí. Roku 1871 byla přes řeku [[Bregenzer Ach]] postavena první lanovkový [[přívoz]], který nahradil do té doby sloužící lodní a vorové přívozy. V roce 1879 byl založen místní Spolek na podporu nemocných a v roce 1882 Sbor dobrovolných hasičů v Andelsbuchu. ''Spořicí a úvěrové sdružení v Andelsbuchu'' (později ''Raiffeisenkasse'') bylo založeno 3. prosince 1893 a činnost zahájilo 1. ledna 1894. Dne 4. dubna 1898 rozhodla valná hromada tohoto sdružení také o zřízení ''skladu zboží pro zásobování obyvatelstva''. V roce 1977 se ''Raiffeisenkasse Egg'', ''Schwarzenberg'', ''Großdorf'' a ''Lingenau'' sloučily a vznikla tak [[Raiffeisenbank Mittelbregenzerwald|''Raiffeisenbank Mittelbregenzerwald'']] (''Raiffeisen banka pro Střední Bregenzský les''). Chovatelský klub skotu Andelsbuch byl založen 28. ledna 1894 a jako cíl si stanovil obecné zvelebování chovu hospodářských zvířat.
  
  ''Taneční sál'' v Andelsbuchu, ve kterém se po staletí třikrát ročně konal místní soud, byl zbořen aby uvolnil místo stavbě [[Bregenzerwaldská železnice|Bregenzerwaldské železnice]].
  
  === Nedávná historie ===
  [[Soubor:AusgleichsbeckenAndelsbuch1908.jpg|náhled|Vyrovnávací nádrž krátce po dokončení elektrárny v roce 1908]]
  
  [[Elektrárna Andelsbuch]] byla uvedena do provozu v roce 1908 firmou Jenny & Schindler (dnes VKW) a ve stejném roce si také do Andelsbuchu našel cestu telefon.
  
  Dosavadní "''Gasthof Bad''" ("''Lázeňský hostinec''"), postavený roku 1864, byl v roce 1925 převzat Milosrdnými sestrami, přejmenován na "[[Marienheim (Andelsbuch)|Marienheim]]" a nadále provozován jako školící středisko pro řádové sestry a v létě jako penzion. K dalšímu prodeji budovy došlo teprve v roce 2006, následně se z ní stal obytný a kancelářský komplex.
  
  Dne 9. dubna 1930 byl sloup Bezegg-Sul převzat do obecního znaku Andelsbuchu jako jeho hlavní symbol. První pozemková kniha obce Andelsbuch byla zřízena 1. prosince 1932 u okresního soudu v Bezau . Od 6. května 1945 až do roku 1955 bylo místo součástí francouzské [[Okupační zóny Rakouska|okupační zóny v Rakousku]].
  [[Soubor:BergbahnenAndelsbuch.JPG|náhled|Lyžařský areál Andelsbuch]]
  V letech 1969 až 1971 byl v oblasti [[Niedere]] vybudován nový lyžařský areál [[Bergbahnen Andelsbuch]]. V letech 1973-1976 byl renovován oltář ve farním kostele, k jeho slavnostnímu zasvěcení došlo již 30. června 1974. V roce 1980 oslavil Andelsbuch své 900. výročí.
  
  Mezi tradiční [[příjmení]] v Andelsbuchu patří: Bär, Feuerstein, Feurstein, Fink, Geser, Lipburger, Mätzler, Metzler, Meusburger a Ritter.
  
  === Populační vývoj ===
  {| align="right"
  |-
  |<div align="center">'''Vývoj počtu obyvatel'''</div>
  <timeline>
  Colors =
   id:lightgrey value:gray(0.9)
   id:darkgrey  value:gray(0.7)
   id:sfondo    value:rgb(1,1,1)
  
  ImageSize  = width:350 height:auto barincrement:25
  PlotArea   = left:40 right:20 bottom:40 top:10
  AlignBars  = late
  DateFormat = x.y
  Period     = from:0 till:3000
  TimeAxis   = orientation:horizontal
  ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:500 start:0
  ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:100 start:0
  BackgroundColors = canvas:sfondo
  
  PlotData=
    color:skyblue width:20 shift:(-42,-4) fontsize:M anchor:till
   bar:1353 from:0 till:250 text:      250
   bar:1837 from:0 till:1134 text:1 134
   bar:1869 from:0 till:1331 text:1 331
   bar:1880 from:0 till:1149 text:1 149
   bar:1890 from:0 till:1129 text:1 129
   bar:1900 from:0 till:1234 text:1 234
   bar:1910 from:0 till:1257 text:1 257
   bar:1923 from:0 till:1170 text:1 170
   bar:1934 from:0 till:1164 text:1 164
   bar:1939 from:0 till:1267 text:1 267
   bar:1951 from:0 till:1380 text:1 380
   bar:1961 from:0 till:1467 text:1 467
   bar:1971 from:0 till:1685 text:1 685
   bar:1981 from:0 till:1904 text:1 904
   bar:1991 from:0 till:2103 text:2 103
   bar:2001 from:0 till:2287 text:2 287
   bar:2011 from:0 till:2344 text:2 344
   bar:2021 from:0 till:2611 text:2 611
   bar:2022 from:0 till:2653 text:2 653
  TextData=
   fontsize:M pos:(35,5)
   text:"Zdroj: Statistik Austria"
  </timeline>
  |}
  Na konci roku 2002 činil podíl cizinců mezi obyvateli 6,8 %.
  
  == Kultura a památky ==
  [[Soubor:Andelsbuch_Pfarrkirche_-_Blick_vom_Diedobrunnen.jpg|náhled| Farní kostel sv. Petra a Pavla (2012)]]
  [[Soubor:VKW_Andelsbuch6.JPG|náhled| [[Elektrárna Andelsbuch]]]]
  
  === Budovy a další stavby ===
  * '''Farní kostel zasvěcený [[Petr (apoštol)|svatému Petru]] a [[Pavel z Tarsu|svatému Pavlovi]]''' nechal postavit [[Baroko|barokní]] stavitel Ignaz Beer (1664–1741), syn [[Michael Beer|Michaela Beera]], v letech 1715–1720. Michael Beer byl přímý předek andelsbuchské rodiny Bär, z nichž pocházeli mimo jiné dva místní starostové a krom toho také [[Jodok Bär]], [[Josef Alois Karl Bär]], [[Friedrich Baer|Friedrich Bär]], [[Ernst Bär]] a [[John Baer|Johannes Bär]]. V polovině 19. století byl kostel prodloužen, zařízen v novorománském stylu a následně v letech 1997–2001 renovován. Na návsi před kostelem je velký válečný památník z roku 1929 s neobvyklým motivem: žena a dítě se snaží zabránit vojákovi jít do války, přičemž nápis říká: "''Věnováno našim hrdinům Světové války 1914–1918 obcí Andelsbuch''"
  * '''Kaple svatého Martina a Vendelína''' – Kaple, postavená v letech 1672 až 1687 a přestavěná v roce 1869. Jedná se o jednoduchou stavbu s hřebenovou věžičku nad západním vstupním průčelím. Ve výklenku nad vchodem stojí postava [[Martin z Tours|svatého Martina]]. Strop v kostele je plochý. Oltář s oltářním obrazem sv. Mikuláše vznikl kolem roku 1870.
  * Novogotický '''sloup [[Bezegg-Sul]]''' z roku 1871 na kopci mezi Andelsbuchem a [[Bezau]] připomíná ''Selskou republiku Bregenzského lesa''.
  * V obci stojí množství památkově chráněných staveb, architektonickém provedení typickém pro Bregenzský les. Jedná se například o '''Faru Andelsbuch''', '''statek č. 134''' či '''Pivovar Geser'''.
  * Na návsi se nachází '''vesnická [[kašna]]''', přezdívaná též ''vesnická louže''.
  * [[Elektrárna Andelsbuch|'''Elektrárna Andelsbuch''']], postavená v roce 1908, byla svého času jednou z největších a nejmodernějších elektráren v tehdejší [[Rakousko-Uhersko|rakousko-uherské]] monarchii.
  * V obci sídlí sdružení [[Bregenzerwaldská dílna|'''Werkraum Bregenzerwald''']] v jehož jedinečné budově prezentuje svá řemesla 80 místních řemeslníků z celého [[Bregenzský les (region)|Bregenzského lesa]].
  * '''''Andelsbuchská'' ''Sýrárna''''', která je součástí ''[[Bregenzská lesní sýrová cesta|Sýrové cesty Bregenzským lesem]],'' ukazuje, jak se vyrábí typický místní horský sýr ([[Bergkäse]]).
  * '''Betonové vajíčko''' od firmy Oberhauser & Schedler Bau GmbH
  [[Soubor:Außenansicht_Kapelle_Vordere_Niedere.jpg|náhled| Kaple na Vordere Niedere]]
  Z hlediska krajiny stojí za vidění '''horská chata Alpe Gerach''' a [[místní hora]] (horský masiv) '''Niedere'''. Kromě skvělých turistických stezek je hora také výchozím startovním bodem mnoha [[Závěsný kluzák|závěsných kluzáků]] a [[Paragliding|paraglidistů]]. Na horské louce ''Vordere Niedere'' stojí od roku 2008 kaple, jednoduchá moderní dřevostavba od bregenzského architektonického studia Cukrowicz Nachbaur.
  
  <gallery>
  Soubor:AlpeGerach.JPG|Alpe Gerach
  Soubor:AndelsbucherZiegenmarkt11.JPG|Kozí trh v roce 2007
  Soubor:Betonei von Oberhauser & Schedler 2.JPG|Betonové vajíčko
  Soubor:Cukrowicz nachbaur Kapelle 1.JPG|Kaple na Vordere Niedere
  Soubor:Andelsbuch - Hof Nr 145 Gh Taube v O 01.jpg|''Hostinec Holub'' v Andelsbuchu
  Soubor:Andelsbuch - Gemeindeamt v O.jpg|Obecní úřad Andelsbuch
  </gallery>
  
  === Sport ===
  Fotbalový klub [[FC Andelsbuch]], založený v roce 1962, oslavil v roce 2012 svoje 50. výročí jako šampion [[Vorarlberská liga|Vorarlberské ligy]], čímž dosáhl svého největšího úspěchu, se kterým se zároveň zapsal do historie vorarlberského fotbalu: stal se prvním fotbalovým klubem z [[Bregenzský les (region)|Bregenzského lesa]], který postoupil Rakouské regionální ligy (Západ), třetí nejvyšší divize v Rakousku. Klub se na přelomu tisíciletí rozhodl, že bude nastupovat především s vlastními hráči; pouze čtyři hráči družstva mohou pocházet mimo obec. <ref name="Sprung in Regionalliga">[http://vorarlberg.orf.at/news/stories/2537517 ''FC Andelsbuch schafft Sprung in Regionalliga'', auf: orf.at, 17. Juni 2012], Zugriff am 9. Juli 2012</ref>
  
  Letecký klub Andelsbuch provozuje letuschopný [[Jakovlev Jak-52]] a usiluje o jeho zachování v perfektním stavu.<ref>[http://www.yak52.at/yak-52/ Flugsportverein Andelsbuch]</ref>
  
  === Pravidelné akce ===
  Zdaleka nejlepší událostí v Andelsbuchu a zároveň jedním z největších trhů v regionu je ''Výstava koní a koz'', konající se vždy 26. října. Hlavní ulice obce se tento den mění v asi kilometr dlouhou tržní uličku, po které proudí tisíce návštěvníků.
  
  == Ekonomika a infrastruktura ==
  V roce 2003 sídlilo v Andelsbuchu 57 obchodních společností se 480 zaměstnanci a 60 učni. Zaměstnanců podléhajících dani z příjmu bylo 1011. Turistika a cestovní ruch jsou pro Andelsbuch klíčové. V turistickém roce 2001/02 proběhlo v obci celkem 35 732 přenocování. Také zemědělství hraje důležitou roli. Podíl zemědělské půdy na celkové výměře obce je 41,2 %.
  
  === Vzdělání ===
  V Andelsbuchu je mateřská a základní škola s 135 žáky (k lednu 2003).
  
  == Politika ==
  
  === Obecní zastupitelstvo ===
  Obecní zastupitelstvo Andelsbuchu se skládá z 21 členů. V komunálních volbách do zastupitelstva v roce 2015 probíhala volba pomocí jednotné listiny, na tomto ''Seznamu občanů Andelsbuchu'' bylo uvedeno všech 21 členů zastupitelstva obce. De facto lze tvrdit, že v Andelsbuchu nyní probíhá "vláda jedné strany".
  
  === Starosta ===
  V přímé volbě starosty byl v roce 2010 zvolen [[Bernhard Kleber]] se ziskem 94,94 % hlasů. Tento výsledek se opakoval v komunálních volbách v roce 2020, přičemž Bernhard Kleber byl potvrzen ve funkci s 87,61 % hlasů. Volební účast činila 59,32 %.
  
  Seznam starostů od roku 1806:
  * '''1806–1810''': Jakob Ritter (1740–1812), zakladatel pivovaru Andelsbuch (založen 1770)<ref>{{Citace monografie
  | autor = Klaus Feldkircher
  | url = https://books.google.de/books?id=gXVLAQAAIAAJ&q=
  | isbn = 978-3-902679-90-1
  }}</ref>
  * '''1810–1849''': Michael Jäger (1767–1850)
  * '''1849''': Kašpar Lipburger (1785–1853)
  * '''1850–1861''': Franz Ägid Ritter (1808–1875)
  * '''1861–1863''': Peter Bilgeri (1798–1896), první mezinárodní vývozce sýrových výrobků z [[Bregenzský les (region)|Bregenzského lesa]]<ref>{{Citace monografie
  | autor = Meinrad Pichler
  | url = https://books.google.de/books?id=YMI8DwAAQBAJ&pg=
  | isbn = 978-3-7030-0913-6
  }}</ref>
  * '''1863–1867''': Jodok Bär (1806–1886)
  * '''1867–1876''': Anton Metzler (1815–1878)
  * '''1876–1880''': Anton Lipburger (1827–1913, [[poštmistr]]) ∞ Maria Barbara Feurstein (1827–1887)
  * '''1888–1897''': [[Jodok Fink]] (1853–1929)
  * '''1897–1909''': Johann Geser (1850–1923)
  * '''1909–1919''': Josef Ritter (1856–1922)
  * '''1919–1938''': Johann Kaspar Geser (1881–1948, člen [[Národně socialistická německá dělnická strana|NSDAP]]) ∞ Anna Fink (1891–1966), dcera [[Jodok Fink|Jodoka Finka]]
  * '''1938–1939''': Franz Pfanner (1894–1983, člen NSDAP)
  * '''1940–1946''': Anton Fink (1890–1966, člen NSDAP) , syn [[Jodok Fink|Jodoka Finka]] ∞ Maria Geser (1893–1984), dcera Johanna Gesera (starosta v letech 1897–1909) a Marie Anny Lipburger (1860–1919 )
  * '''1946–1950''': Jodok Anton Bär (1875–1961)
  * '''1950–1962''': Anton Fink (již starosta od roku 1940 do roku 1946)
  * '''1962–1975''': Peter Jäger (1907–1991, bývalý člen NSDAP)
  * '''1975–1995''': Ferdinand Kohler (* 1935)
  * '''1995–2010''': Anton Wirth (* 1949)
  * '''od roku 2010''': Bernhard Kleber (* 1967)
  
  === Obecní znak ===
  Pečeť obce původně používala symbol [[jedle]] (jako téměř všechny obce v [[Bregenzský les (region)|Bregenzském lese]]). Dne 9. dubna 1930 byl obci od [[Vorarlberská zemská vláda|vorarlberské zemské vlády]] udělen nový znak. Zobrazuje stříbrný štít, na kterém je stoupající modrý hrot vypouklý směrem ven. Ve štítu je zobrazen sloup [[Bezegg-Sul]]. Vpravo a vlevo v horních rozích jsou dvě modré hvězdy. V originále je štít obklopen bronzově zbarveným lemováním. Na samotném sloupu je zobrazena i jedle, která byla po staletí používána v pečeti obce. Byl vynechán symbolický odkaz na dříve existující nižší a vyšší soudní pravomoce obce (viz znak obce [[Egg]]).
  
  == Osobnosti ==
  [[Soubor:Jodok_Fink_01.jpg|alt=Jodok Fink, portrét na radnici v Andelsbuchu|náhled|Jodok Fink, portrét na radnici v Andelsbuchu]]
  
  === Významní rodáci ===
  * [[José Metzler|Jos Metzler]] (1574–1639), mnich, právník, spisovatel (působil zejména ve [[Švýcarsko|švýcarském]] městě [[St. Gallen]])
  * [[Gabriel Ignaz Ritter]] (1732–1813), sochař a stavitel (např. kostel "Notre Dame" ve [[Francie|francouzském]] městečku [[Guebwiller]])
  * [[Josef Lipburger|Joseph Lipburger]] (1754–1831), převor [[Buxheimský klášter|Buxheimského kláštera]] a [[Kartouza|kartouzy]] v [[Ittingen]]enu
  * [[Anton Mätzler]] (1780–1857), teolog a spisovatel, kanovník v [[Augsburg]]u
  * [[Josef Alois Fink|Joseph Alois Fink]] (1796–1845), knihař, mechanik a vynálezce
  * [[Joseph Feldkircher|Josef Feldkircher]] (1812–1851), kněz a spisovatel
  * [[Medvěd jodok|Jodok Bär]] (1825–1897), lékař, autor a místní historik
  * [[Jodok Fink]] (1853–1929), politik ([[Křesťansko-sociální strana (Rakousko)|CS]]), starosta od roku 1888 do roku 1897
  * [[Josef Kennerknecht]] (1875–1949), politik (CS)
  * [[Barnabas Fink]] (1867–1947), politik (CS)
  * [[Josef Andreas Feuerstein]] (1891–1969), politik ([[Rakouská lidová strana|ÖVP]])
  * [[Alfons Fritz (architekt)|Alfons Fritz]] (1900–1933), stavitel a architekt
  * [[Pius Fink]] (1903–1983), politik (ÖVP)
  * [[Hubert Berchtold]] (1922–1983), malíř a grafik
  * [[Gottfried Feurstein]] (* 1939), politik (ÖVP)
  * [[Kaspanaze Simma]] (* 1954), politik ([[Zelení – Zelená alternativa|Zelení]])
  * [[Alois Lipburger]] (1956–2001), skokan na lyžích a trenér
  * [[Sandra Urach]] (* 1976), běžkyně na dlouhé tratě a národní šampionka v maratonu v roce 2017
  * [[Karl Heinz Dorner|Karl-Heinz Dorner]] (* 1979), skokan na lyžích
  * [[John Baer|Johannes Bär]] (* 1983), jazzový a besední hudebník
  * [[Bernhard Feuerstein]] (* 1983), politik (ÖVP) a zemědělec
  * [[Susan Mollová|Susanne Moll]] (* 1987), snowboardistka
  * [[Ramona Düringerová|Ramona Düringer]] (* 1989), biatlonista
  
  === Lidé se vztahem k obci ===
  * [[Friedrich Wilhelm Schindler]] (* 1856 [[Mollis]], Švýcarsko; † 1920 [[Kennelbach]], Rakousko), rakouský podnikatel a vynálezce, průkopník ve výstavbě elektrického napájení ve Vorarlbersku a propagátor výstavby [[Elektrárna Andelsbuch|elektrárny Andelsbuch]].
  * [[Gabriel Narutowicz]] (* 1865 v [[Telšiai]] ([[Litva]]); † 1922 ve [[Varšava|Varšavě]]), inženýr a profesor, řídil stavbu elektrárny Andelsbuch, první zvolená hlava státu [[Druhá Polská republika|Druhé Polské republiky]], stal se obětí atentátu krátce po svém zvolení.
  * [[Friedrich Baer|Friedrich Bär]] (1908–1992), rakousko-německý chemik, lékař a vysokoškolský pedagog, pocházel z Andelsbuchské rozvětvené rodiny Bärů a své mládí prožil v [[Bregenzský les (region)|Bregenzském lese]].
  * [[Martina Rüscher]] (* 1972 v Innsbrucku), rakouská politička ([[Rakouská lidová strana|ÖVP]]), členka zemské vlády Vorarlberska, s rodinou žije v Andelsbuchu.
  
  == Odkazy ==
  
  === Reference ===
  {{Překlad|de|Andelsbuch|220053273}}
  <references />
  
  === Externí odkazy ===
  * {{Commonscat}}
  
  === Literatura ===
  * Samuel Plattner: ''Bezegg v Bregenzském lese a jeho význam.'' ''Pamětní list – připomínka slavnostního otevření Bezeggského pomníku dne 20.'' ''srpna 1871.'' Vyadlo knihkupectví a umělecký obchod Wagner, Bregenz/Feldkirch 1871.
  * Jodok Bär: ''Lázně Andelsbuch'', 1877
  * Leo Metzler: ''Kronika Marienheim Andelsbuch.'' Vlastní vydání, Andelsbuch 1964.
  * Vorarlberské zemské muzeum: ''900 let Andelsbuchu.'' Katalog výstavy Vorarlberského zemského muzea č. 90, Vorarlberské zemské muzeum, Bregenz 1980.
  * [[Karl Heinz Burmeister]] a další: ''Andelsbuch.'' ''Z minulosti a současnosti bregenzerwaldské komunity.'' Obec Andelsbuch, Andelsbuch 1980.
  * Asociace řemesel Andelsbuch: ''Asociace'' ''řemeslníků a živností Andelsbuch 1791–1991.'' Více autorů, Andelsbuch 1991.
  * Clarina Fally, Armin Schwendinger, Hubert Mossbrugger: ''100 let sdružení pro chov dobytka Andelsbuch'', sdružení pro chov dobytka Andelsbuch, Andelsbuch 1994.
  
  {{Města a obce okresu Bregenz}}
  {{Autoritní data}}
  {{Portály|Geografie|Rakousko}}
  
  [[Kategorie:Bregenzský les]]
  [[Kategorie:Obce ve Vorarlbersku]]
  [[Kategorie:Obce v Rakousku]]
  [[Kategorie:Obce v okrese Bregenz]]
  [[Kategorie:Údržba:Články s nekontrolovanými překlady]]
infoboxes: [{"title": "Poloha", "data": {"Sou\u0159adnice": "47\u00b024\u203248\u2033 s. \u0161., 9\u00b053\u203246\u2033 v. d.", "Nadmo\u0159sk\u00e1 v\u00fd\u0161ka": "613 m n. m.", "\u010casov\u00e9 p\u00e1smo": "UTC+01:00 (standardn\u00ed \u010das) \u00b7 UTC+02:00 (letn\u00ed \u010das)", "St\u00e1t": "Rakousko", "Spolkov\u00e1 zem\u011b": "Vorarlbersko", "Okres": "Bregenz", "Poloha": "Andelsbuch"}}, {"title": "Rozloha a obyvatelstvo", "data": {"Rozloha": "19,6 km\u00b2", "Po\u010det obyvatel": "2 565 (2018)", "Hustota zalidn\u011bn\u00ed": "131,1 obyv./km\u00b2", "Etnick\u00e9 slo\u017een\u00ed": "Raku\u0161an\u00e9, ostatn\u00ed"}}, {"title": "Spr\u00e1va", "data": {"Starosta": "Bernhard Kleber", "Vznik": "kolem roku 1050", "Zakladatel": "poustevn\u00edk Diedo", "Ofici\u00e1ln\u00ed web": "www.andelsbuch.at", "E-mail": "gemeinde@andelsbuch.cnv.at", "Telefonn\u00ed p\u0159edvolba": "05512", "PS\u010c": "6866", "Ozna\u010den\u00ed vozidel": "B", "Spr\u00e1va": ["multimedi\u00e1ln\u00ed obsah na Commons", "N\u011bkter\u00e1 data mohou poch\u00e1zet z datov\u00e9 polo\u017eky."]}}, {"title": "klimagram", "data": {"1": "2 \u00b7 3 \u00b7 4 \u00b7 5 \u00b7 6 \u00b7 7 \u00b7 8 \u00b7 9 \u00b7 10 \u00b7 11 \u00b7 12", "154 -7 -9": "107 -4 -9 \u00b7 78 2 -7 \u00b7 123 11 2 \u00b7 171 14 3 \u00b7 231 21 8 \u00b7 179 21 12 \u00b7 206 19 10 \u00b7 156 15 7 \u00b7 155 12 5 \u00b7 157 2 -4 \u00b7 134 -5 -9"}}]