text: # Panonie
  Panonie (latinsky Pannonia) byla mezi léty 9–433 provincií římské říše, jež zhruba do poloviny 1. století nesla název Illyricum inferius. Na severu a východě byla Panonie ohraničena řekou Dunajem, která ji oddělovala od krajů obývaných germánskými a sarmatskými kmeny. Na západě sousedila s Noricem a Itálií, zatímco na jihu a jihovýchodě s Dalmácií a Moesií. Provincie zahrnovala západní polovinu dnešního Maďarska, Burgenland a část Vídeňské pánve v Rakousku, Srem v Srbsku a slovinské a chorvatské území mezi řekami Drávou a Sávou.
  Podle římského historika Cassia Diona bylo prý jméno Panonie odvozeno ze slova panni (latinsky šátek), což poukazovalo na místní zvyk týkající se odívání. Avšak dle názoru Julia Pokorného, rakouského badatele a keltologa, pochází slovo Panonie z ilyrského výrazu pro bažinu, vodu nebo močál. Pojem Panonie se používá dodnes (například Panonská pánev), přičemž Panonií se v maďarštině někdy označuje část Maďarska ležící na západ od Dunaje.
  
  ## Obyvatelstvo a hospodářství
  Oblast byla původně obývána ilyrskými kmeny, které Římané nazývali Panony (Pannonii). Tito Ilyrové se podle tvrzení dobových pramenů, v nichž jsou popisováni jako zloději a lupiči, netěšili u Římanů příliš velké vážnosti. Od 4. století př. n. l. vliv Ilyrů pozvolna slábl v důsledku přílivu převážně keltských kmenů: Noriků a Bójů na severu a Skordisků, Dáků a Bastarnů na jihu. Někdy v době kolem přelomu letopočtu začaly do Panonie proudit ze severu germánské kmeny Kvádů a Markomanů, k nimž se později přidali ještě Langobardi.
  Panonie byla poměrně řídce osídlenou zemí. Římané ji proto zúrodnili vysušováním bažin, regulováním řek a kácením lesů. Dále zde vytvořili síť silnic, spojujících města, vzniklá původně z vojenských táborů a posádek legií. Díky těmto opatřením se Panonie už v době principátu změnila v hustě obydlenou a hospodářsky prosperující provincii. Proměnu zaznamenala také skladba obyvatelstva: usadilo se tu mnoho římských občanů, příchozích z různých, leckdy i exotických koutů říše, a to buď jako vojáci sloužící v legiích, nebo jako obchodníci usilující o podíl na obchodu s jantarem (viz Jantarová stezka).
  Po skončení služby obdrželi vysloužilí legionáři půdu, na níž si stavěli villy, což byly v podstatě bohatě vybavené selské dvory s obytnými částmi různé velikosti (tzv. Pars urbana). Vojáci si často z vlasti přinášeli své zvyky a náboženství. Jelikož někdy kolem roku 100 pocházelo mnoho zdejších legionářů z provincie Sýrie, došlo v této době v Panonii k značnému rozšíření syrských božstev a kultů. Po roce 251 byla Panonie pravidelně pustošena opakujícími se nájezdy Germánů, což přimělo velkou část obyvatelstva k odchodu do bezpečnějších části římské říše.
  Jedním z nejdůležitějších exportních artiklů Panonie bylo dřevo. Mezi další významné produkty náležely obiloviny, především oves a ječmen, z kterého zdejší lidé vařili pivo nazývané sabaea. Pěstováno bylo rovněž víno a olivy. Panonie byla proslulá taktéž pro svůj chov loveckých psů. Třebaže starověcí historikové se nijak nezmiňují o zdejším nerostném bohatství, zřejmě se zde nacházely doly na železnou rudu a stříbro. Hlavními řekami v provincii byly Dravus (Dráva), Savus (Sáva) a Arrabo (Raab) spolu s Dunajem (latinsky Danubius), do něhož všechny tři předchozí vtékaly.
  
  ## Dějiny
  
  ### Římská provincie
  O Panonii existuje jen velice málo historických údajů až do roku 35 př. n. l., kdy byli její obyvatelé, spojenci kmene Dalmatů, napadeni Octavianovými legiemi, které dobyly osadu Siscia (dnešní Sisak v Chorvatsku). Území si však smělo ještě nějakou dobu ponechat nezávislost. Teprve v letech 12 až 9 př. n. l. byla Panonie Římany definitivně podrobena a začleněna do provincie Illyricum. Hranice římského impéria tím byly posunuty až k řece Dunaji.
  V roce 6 n. l. Panonové, stejně jako Dalmatové a další ilyrské kmeny, povstali. Vzpoura byla potlačena Tiberiem a Germanicem po několika velice náročných taženích, jež trvala celkem tři roky. Po skončení povstání bylo území provincie Illyricum rozděleno mezi nově vzniklé provincie Pannonia na severu (hlavním městem bylo Carnuntum) a Dalmatia na jihu. Datum jejich rozdělení není známo, pravděpodobně se tak stalo někdy mezi roky 20 a 50 n. l.
  
  ### Horní a Dolní Panonie
  Panonie byla bráněna římskými a spojeneckými (auxilia) legiemi, neboť blízkost barbarské hrozby si vyžadovala přítomnost velkého počtu vojsk. Z téhož důvodu bylo na břehu Dunaje postaveno mnoho pevností a pohraničních kastel. Někdy mezi léty 102 až 107, v průběhu dáckých válek, rozdělil Traianus provincii na Horní Panonii (Pannonia superior) a Dolní Panonii (Pannonia inferior), jejímž správním centrem se stalo město Aquincum (dnešní Budapešť). Dalšími významnými sídly byly: Cibalae (Vinkovci), Mursa (Osijek), Poetovio (Ptuj), Savaria (Szombathely), Scarbantia (Šoproň), Singidunum (Bělehrad), Sirmium (Sremska Mitrovica) a Vindobona (Vídeň). Za císaře Marca Aurelia byla provincie v letech 166 až 180 zle postižena markomanskými válkami. 9. dubna roku 193 byl v Carnuntu provolán císařem místodržitel Horní Panonie, Septimius Severus. V této době byl prý v provincii velmi populární kult slunečního boha Sola, taktéž nazývaného Sol Invictus („nepřemožitelné slunce“). Také byla objevena řada artefaktů potvrzujících přítomnost vyznavačů Mithrova kultu a římských bohů.
  Největšího rozkvětu dosáhla Panonie v první polovině 3. století, kdy Carnuntum obývalo pravděpodobně kolem 40 000 lidí. Panonové a Keltové byli v této době již zcela romanizováni. Historik a tehdejší místodržitel v Panonii, Cassius Dio, charakterizoval zdejší obyvatelstvo jako statečný a velice prchlivý lid. První doklady o křesťanech a křesťanských mučednících (martyrech) pocházejí zhruba z roku 250. Krize říše ve 3. století a s tím spojené války, epidemie a hladomory ukončily období prosperity provincie, kvůli čemuž drasticky poklesl počet obyvatel.
  
  ### Panonie v době stěhování národů
  Poté, co Gótové porazili v roce 251 císaře Decia, zaplavili barbaři celý Balkánský poloostrov. Teprve po vítězství v bitvě u Naissu v roce 269 dokázali císaři Claudius II. Gothicus a Aurelianus zatlačit Góty zpět za Dunaj, kde měli setrvat příštích 100 let. Nicméně kmeny Juthungů, Markomanů a Vandalů i nadále ohrožovaly římskou hranici na Dunaji. Za Diocletiana byla provincie rozdělena do čtyř částí. Vznikly tak nové politicko-správní jednotky Pannonia Prima na severozápadě, Pannonia Valeria na severovýchodě, Pannonia Savia na jihozápadě a Pannonia Secunda na jihovýchodě. V roce 308 se v Carnuntu za Diocletianova předsednictví konal kongres císařů, jenž měl urovnat rozpory mezi jednotlivými panovníky v rámci vládního systému tetrarchie.
  Na počátku 4. století byla provincie opět napadena Markomany a ve třicátých letech Vandaly. Aby znovu osídlil vylidněná území, usadil Konstantin I. mnoho Vandalů na římském území při řece Dunaji. Kolem roku 350 byl severozápad provincie postižen ničivým zemětřesením. S prohlubujícím se úpadkem římské moci se intenzita barbarských útoků ještě zvyšovala. V letech 357 a 374 podnikli Markomani další nájezdy do Podunají. Panonie byla zasažena taktéž válkou Valentiniana I. se Sarmaty a Kvády v polovině sedmdesátých let.
  Nepřetržité válčení a z toho plynoucí přítomnost cizích i spřátelených armád měla katastrofální dopad na hospodářství provincie. Kdysi kvetoucí panonská města upadala. Historik Ammianus Marcellinus popsal Carnuntum na konci 4. století jako „pustnoucí, špinavé hnízdo“. Po roce 375 byli v Panonii jako foederati postupně usídleni Alani, Germáni a Hunové. V roce 395 byly Vindobona a Carnuntum vydrancovány Markomany. Ti byli o rok později Stilichonem usazeni jako foederati v dnešním Burgenlandu.
  V roce 405 přepadli Panonii Radagaisovi Gótové, následovalo povstání místních rolníků a otroků. Do roku 410 byla však římská vláda obnovena, načež byla zahájena výstavba opevnění na ochranu před očekávaným náporem Hunů. Již o 10 let později se ale velká část Panonie nacházela v jejich rukou. V roce 433 byla pak Hunům tato země oficiálně postoupena výměnou za to, že poskytli pomoc římskému vojevůdci Aetiovi během bojů o moc v Římě. Po Hunech, kteří ovládali Panonii až do Attilovy smrti v roce 453, kontrolovali provincii nejprve Ostrogóti, pak Langobardi a nakonec Avaři.
  
  ### Středověk
  Kolem roku 800 zřídil Karel Veliký v Panonii avarskou marku k zabezpečení hranic franské říše před avarskými útoky. O sto let později byla marka dobyta nomádskými Maďary, kteří si zde po porážce v bitvě na řece Lechu v roce 955 založili vlastní stát, existující dodnes.
  
  ## Dnešní význam názvu
  Název provincie se dochoval v některých dnešních geografických názvech a příležitostně se používá i pro celou oblast.
  Název Pannonia nese i pár rychlíků, který do 12. prosince 2008 byl jediným přímým železničním spojením České republiky s oblastí Balkánu. Do roku 2008 jezdily jako rychlíky R374/375 mezi Prahou a Bukureští, do počátku 90. let pokračovaly přes Československo až do Berlína a přes Rumunsko do bulharské Sofie. Od prosince 2008 byl zkrácen do Budapešti, odkud část jeho vozů pokračuje v českých rychlících Amicus a Metropol. Tento rychlík je známý především tragickou nehodou na řikonínském viaduktu, při které zahynulo 31 cestujících.
  
title: Panonie
wikitext: {{Možná hledáte|[[Panonská pánev]]}}
  {{Infobox - zaniklý stát
  | název = Provincie Panonie
  | originální název = Provincia Pannonia
  | rok vzniku = [[8]]/[[9]]
  | rok zániku = [[433|433 n. l.]]
  | více před = ne
  | před 1 = Ilýrie (provincie)
  | před 1 vlajka = Vexilloid of the Roman Empire.svg
  | více po = ne
  | po 1 = Dolní Panonie
  | po 1 vlajka = Vexilloid of the Roman Empire.svg
  | po 2 = Horní Panonie
  | po 2 vlajka = Vexilloid of the Roman Empire.svg
  | po 3 = Hunové
  | po 3 vlajka = Flag of the Western Hunnic Empire.png
  | šířka 1. sloupce = 
  | vlajka = 
  | článek o vlajce = 
  | velikost vlajky = 
  | znak = 
  | článek o znaku = 
  | velikost znaku = 
  | rámeček znaku = 
  | hymna = 
  | článek o hymně = 
  | motto = 
  | článek o mottu = 
  | mapa = Roman Empire - Pannonia (125 AD).svg
  | velikost mapy = 290px
  | mapa poznámka = Římská říše kolem roku 125, Panonie červeně
  | hlavní město = {{nowrap|[[Carnuntum]] (''Panonnia Superior'')}}, {{nowrap|[[Aquincum]] a [[Sirmium]]}} (''Panonnia Inferior''), [[Szombathely|Savaria]], [[Ptuj|Poetovio]] nebo [[Vindobona (město)|Vindobona]]
  | rozloha = 
  | rozloha poznámka = 
  | nejvyšší bod = 
  | nejvyšší bod poznámka = 
  | nejdelší řeka = 
  | nejdelší řeka poznámka = 
  | počet obyvatel = 
  | počet obyvatel poznámka = 
  | jazyky = [[latina]]
  | národnostní složení = [[Římané]], [[Romanizace (kultura)|romanizovaní]] [[Panonové]], [[Keltové]], později [[Germáni]], [[Alani]], [[Hunové]] jako ''[[foederati]]''
  | náboženství = [[Starověké římské náboženství|římské&nbsp;náboženství]], [[Mithraismus|mithraistické]], [[Křesťanství|křesťanské]]
  | státní zřízení = [[Římské provincie|provincie]]
  | mateřská země = {{vlajka a název|Římská říše}}<br />{{vlajka a název|Západořímská říše}}
  | měna = 
  | vznik = rok 8/9 n. l. – oddělením od [[Ilýrie (provincie)|provincie Ilýrie]]
  | zánik = [[433]] n. l. – dobytí Panonie [[Hunové|Huny]]
  }}
  
  '''Panonie''' ([[Latina|latinsky]] ''Pannonia'') byla mezi léty [[9]]–[[433]] [[Římské provincie|provincií]] [[Starověký Řím|římské říše]], jež zhruba do poloviny [[1. století]] nesla název ''Illyricum inferius''. Na severu a východě byla Panonie ohraničena řekou [[Dunaj]]em, která ji oddělovala od krajů obývaných [[Germáni|germánskými]] a [[Sarmati|sarmatskými kmeny]]. Na západě sousedila s [[Noricum|Noricem]] a [[Itálie|Itálií]], zatímco na jihu a jihovýchodě s [[Dalmácie|Dalmácií]] a [[Moesie|Moesií]]. Provincie zahrnovala západní polovinu dnešního [[Maďarsko|Maďarska]], [[Burgenland]] a část [[Vídeňská pánev|Vídeňské pánve]] v [[Rakousko|Rakousku]], [[Srem]] v [[Srbsko|Srbsku]] a [[Slovinsko|slovinské]] a [[Chorvatsko|chorvatské]] území mezi řekami [[Dráva|Drávou]] a [[Sáva|Sávou]].
  
  Podle římského historika [[Cassius Dio|Cassia Diona]] bylo prý jméno Panonie odvozeno ze slova ''panni'' (latinsky šátek), což poukazovalo na místní zvyk týkající se odívání. Avšak dle názoru [[Julius Pokorny|Julia Pokorného]], rakouského badatele a [[Keltové|keltologa]], pochází slovo Panonie z [[Ilyrské jazyky|ilyrského]] výrazu pro bažinu, vodu nebo močál. Pojem Panonie se používá dodnes (například [[Panonská pánev]]), přičemž Panonií se v [[Maďarština|maďarštině]] někdy označuje část Maďarska ležící na západ od Dunaje.
  
  == Obyvatelstvo a hospodářství ==
  Oblast byla původně obývána [[Ilyrové|ilyrskými kmeny]], které [[Starověký Řím|Římané]] nazývali Panony (''Pannonii''). Tito Ilyrové se podle tvrzení dobových pramenů, v nichž jsou popisováni jako zloději a lupiči, netěšili u Římanů příliš velké vážnosti. Od [[4. století př. n. l.]] vliv Ilyrů pozvolna slábl v důsledku přílivu převážně [[Keltové|keltských kmenů]]: Noriků a [[Bójové|Bójů]] na severu a [[Skordiskové|Skordisků]], [[Dákové|Dáků]] a [[Bastarnové|Bastarnů]] na jihu. Někdy v době kolem přelomu letopočtu začaly do Panonie proudit ze severu germánské kmeny [[Kvádové|Kvádů]] a [[Markomani|Markomanů]], k nimž se později přidali ještě [[Langobardi]].
  
  Panonie byla poměrně řídce osídlenou zemí. Římané ji proto zúrodnili vysušováním bažin, regulováním řek a kácením lesů. Dále zde vytvořili síť silnic, spojujících města, vzniklá původně z vojenských táborů a posádek legií. Díky těmto opatřením se Panonie už v době [[principát]]u změnila v hustě obydlenou a hospodářsky prosperující provincii. Proměnu zaznamenala také skladba obyvatelstva: usadilo se tu mnoho římských občanů, příchozích z různých, leckdy i exotických koutů říše, a to buď jako vojáci sloužící v [[Římská legie|legiích]], nebo jako obchodníci usilující o podíl na obchodu s jantarem (viz [[Jantarová stezka]]).
  
  [[Soubor:Roman Empire 125.png|náhled|upright=0.9|vlevo|[[Římské provincie]] za vlády císaře [[Hadrianus|Hadriána]] ([[117]]–[[138]] n. l.) včetně rozmístění posádek [[Římská legie|legií]]]]
  Po skončení služby obdrželi vysloužilí legionáři půdu, na níž si stavěli [[Římská villa|villy]], což byly v podstatě bohatě vybavené selské dvory s obytnými částmi různé velikosti (tzv. ''Pars urbana''). Vojáci si často z vlasti přinášeli své zvyky a náboženství. Jelikož někdy kolem roku [[100]] pocházelo mnoho zdejších legionářů z [[Sýrie (provincie)|provincie Sýrie]], došlo v této době v Panonii k značnému rozšíření [[Sýrie|syrských]] božstev a kultů. Po roce [[251]] byla Panonie pravidelně pustošena opakujícími se nájezdy Germánů, což přimělo velkou část obyvatelstva k odchodu do bezpečnějších části římské říše.
  
  Jedním z nejdůležitějších exportních artiklů Panonie bylo dřevo. Mezi další významné produkty náležely obiloviny, především oves a ječmen, z kterého zdejší lidé vařili pivo nazývané ''sabaea''. Pěstováno bylo rovněž víno a olivy. Panonie byla proslulá taktéž pro svůj chov loveckých psů. Třebaže [[Starověk|starověcí]] historikové se nijak nezmiňují o zdejším nerostném bohatství, zřejmě se zde nacházely doly na železnou rudu a stříbro. Hlavními řekami v provincii byly ''Dravus'' ([[Dráva]]), ''Savus'' ([[Sáva]]) a ''Arrabo'' ([[Rába|Raab]]) spolu s [[Dunaj]]em (latinsky ''Danubius''), do něhož všechny tři předchozí vtékaly.
  
  == Dějiny ==
  === Římská provincie ===
  [[Soubor:Pannonia01.png|náhled|upright=0.8|vpravo|Provincie Panonie v {{nowrap|[[1. století]] n. l.}}]]
  [[Soubor:Pannonia02.png|náhled|upright=0.8|vpravo|Rozdělení provincie Panonie ve {{nowrap|[[2. století]] n. l.}}]]
  O Panonii existuje jen velice málo historických údajů až do roku [[35 př. n. l.]], kdy byli její obyvatelé, spojenci kmene [[Dalmácie|Dalmatů]], napadeni [[Augustus|Octavianovými]] legiemi, které dobyly osadu ''Siscia'' (dnešní [[Sisak]] v [[Chorvatsko|Chorvatsku]]). Území si však smělo ještě nějakou dobu ponechat nezávislost. Teprve v letech [[12 př. n. l.|12]] až [[9 př. n. l.]] byla Panonie Římany definitivně podrobena a začleněna do provincie ''[[Ilýrie|Illyricum]]''. Hranice římského impéria tím byly posunuty až k řece Dunaji.
  
  V roce [[6|6 n. l.]] Panonové, stejně jako Dalmatové a další ilyrské kmeny, povstali. Vzpoura byla potlačena [[Tiberius|Tiberiem]] a [[Germanicus|Germanicem]] po několika velice náročných taženích, jež trvala celkem tři roky. Po skončení povstání bylo území provincie Illyricum rozděleno mezi nově vzniklé provincie ''Pannonia'' na severu (hlavním městem bylo ''[[Carnuntum]]'') a ''Dalmatia'' na jihu. Datum jejich rozdělení není známo, pravděpodobně se tak stalo někdy mezi roky [[20]] a [[50|50 n. l.]]
  
  === Horní a Dolní Panonie ===
  {{související|Dolní Panonie|Horní Panonie}}
  Panonie byla bráněna římskými a spojeneckými (''[[auxilia]]'') [[Římská legie|legiemi]], neboť blízkost [[barbar]]ské hrozby si vyžadovala přítomnost velkého počtu vojsk. Z téhož důvodu bylo na břehu Dunaje postaveno mnoho pevností a pohraničních kastel. Někdy mezi léty [[102]] až [[107]], v průběhu [[Dácké války|dáckých válek]], rozdělil [[Traianus]] provincii na Horní Panonii (''Pannonia superior'') a Dolní Panonii (''Pannonia inferior''), jejímž správním centrem se stalo město ''[[Aquincum]]'' (dnešní [[Budapešť]]). Dalšími významnými sídly byly: ''Cibalae'' ([[Vinkovci]]), ''Mursa'' ([[Osijek]]), ''Poetovio'' ([[Ptuj]]), ''Savaria'' ([[Szombathely]]), ''Scarbantia'' ([[Šoproň]]), ''Singidunum'' ([[Bělehrad]]), ''[[Sirmium]]'' ([[Sremska Mitrovica]]) a ''[[Vindobona (město)|Vindobona]]'' ([[Vídeň]]). Za císaře [[Marcus Aurelius|Marca Aurelia]] byla provincie v letech [[166]] až [[180]] zle postižena [[Markomanské války|markomanskými válkami]]. [[9. duben|9. dubna]] roku [[193]] byl v ''Carnuntu'' provolán císařem místodržitel Horní Panonie, [[Septimius Severus]]. V této době byl prý v provincii velmi populární kult slunečního boha [[Sol (bůh)|Sola]], taktéž nazývaného ''Sol Invictus'' („nepřemožitelné slunce“). Také byla objevena řada artefaktů potvrzujících přítomnost vyznavačů [[Mithraismus|Mithrova kultu]] a [[Římská mytologie|římských bohů]].
  
  [[Soubor:Polgárváros1.jpg|náhled|upright=0.6|vlevo|Vykopávky starověkého římského města Aquincum]]
  [[Soubor:Aquincum-Governor's Palace.jpg|náhled|upright=0.8|vpravo|Palác v Aquincumu, rekonstrukce jeho podoby]]
  Největšího rozkvětu dosáhla Panonie v první polovině [[3. století]], kdy ''Carnuntum'' obývalo pravděpodobně kolem 40&nbsp;000 lidí. Panonové a Keltové byli v této době již zcela [[Romanizace (kultura)|romanizováni]]. Historik a tehdejší místodržitel v Panonii, Cassius Dio, charakterizoval zdejší obyvatelstvo jako statečný a velice prchlivý lid. První doklady o [[Křesťanství|křesťanech]] a křesťanských [[Mučedník|mučednících]] (''martyrech'') pocházejí zhruba z roku [[250]]. Krize říše ve 3. století a s tím spojené války, epidemie a hladomory ukončily období prosperity provincie, kvůli čemuž drasticky poklesl počet obyvatel.
  
  === Panonie v době stěhování národů ===
  Poté, co [[Gótové]] porazili v roce [[251]] císaře [[Decius|Decia]], zaplavili barbaři celý [[Balkán|Balkánský poloostrov]]. Teprve po vítězství v [[Bitva u Naissu|bitvě u Naissu]] v roce [[269]] dokázali císaři [[Claudius II.|Claudius II. Gothicus]] a [[Aurelianus]] zatlačit Góty zpět za Dunaj, kde měli setrvat příštích 100 let. Nicméně kmeny [[Juthungové|Juthungů]], Markomanů a [[Vandalové|Vandalů]] i nadále ohrožovaly římskou hranici na Dunaji. Za [[Diocletianus|Diocletiana]] byla provincie rozdělena do čtyř částí. Vznikly tak nové politicko-správní jednotky ''Pannonia Prima'' na severozápadě, ''Pannonia Valeria'' na severovýchodě, ''Pannonia Savia'' na jihozápadě a ''Pannonia Secunda'' na jihovýchodě. V roce [[308]] se v ''Carnuntu'' za Diocletianova předsednictví konal kongres císařů, jenž měl urovnat rozpory mezi jednotlivými panovníky v rámci vládního systému [[tetrarchie]].
  
  [[Soubor:Gorsium-Tác.jpg|náhled|upright=0.8|vpravo|Vykopávky starověkého římského města Gorsium, Tác poblíž Székesfehérváru, Maďarsko]]
  [[Soubor:Budapest III., Aquincum, Ancient Roman civil amphitheatre.jpg|náhled|upright=0.7|vpravo|Římský amfiteátr v Aquincumu, dnes [[Budapešť]]]]
  Na počátku [[4. století]] byla provincie opět napadena Markomany a ve třicátých letech Vandaly. Aby znovu osídlil vylidněná území, usadil [[Konstantin I. Veliký|Konstantin I.]] mnoho Vandalů na římském území při řece Dunaji. Kolem roku [[350]] byl severozápad provincie postižen ničivým zemětřesením. S prohlubujícím se úpadkem římské moci se intenzita barbarských útoků ještě zvyšovala. V letech [[357]] a [[374]] podnikli Markomani další nájezdy do Podunají. Panonie byla zasažena taktéž válkou [[Valentinianus I.|Valentiniana I.]] se Sarmaty a Kvády v polovině sedmdesátých let.
  
  Nepřetržité válčení a z toho plynoucí přítomnost cizích i spřátelených armád měla katastrofální dopad na hospodářství provincie. Kdysi kvetoucí panonská města upadala. Historik [[Ammianus Marcellinus]] popsal ''Carnuntum'' na konci 4. století jako „pustnoucí, špinavé hnízdo“. Po roce [[375]] byli v Panonii jako ''[[foederati]]'' postupně usídleni [[Alani]], [[Germáni]] a [[Hunové]]. V roce [[395]] byly ''Vindobona'' a ''Carnuntum'' vydrancovány Markomany. Ti byli o rok později [[Stilicho]]nem usazeni jako foederati v dnešním [[Burgenland]]u.
  
  V roce [[405]] přepadli Panonii [[Radagaisus|Radagaisovi]] Gótové, následovalo povstání místních rolníků a otroků. Do roku [[410]] byla však římská vláda obnovena, načež byla zahájena výstavba opevnění na ochranu před očekávaným náporem Hunů. Již o 10 let později se ale velká část Panonie nacházela v jejich rukou. V roce [[433]] byla pak Hunům tato země oficiálně postoupena výměnou za to, že poskytli pomoc římskému vojevůdci [[Aetius|Aetiovi]] během bojů o moc v Římě. Po Hunech, kteří ovládali Panonii až do [[Attila|Attilovy]] smrti v roce [[453]], kontrolovali provincii nejprve [[Ostrogóti]], pak [[Langobardi]] a nakonec [[Avaři]].
  
  === Středověk ===
  Kolem roku [[800]] zřídil [[Karel Veliký]] v Panonii avarskou marku k zabezpečení hranic [[Franská říše|franské říše]] před avarskými útoky. O sto let později byla marka dobyta [[Kočovnictví|nomádskými]] [[Maďaři|Maďary]], kteří si zde po porážce v [[Bitva na Lechu (955)|bitvě na řece Lechu]] v roce [[955]] založili vlastní stát, existující dodnes.
  
  == Dnešní význam názvu ==
  Název provincie se dochoval v některých dnešních geografických názvech a příležitostně se používá i pro celou oblast.
  
  Název [[Rychlík Pannonia|Pannonia]] nese i pár rychlíků, který do 12. prosince 2008 byl jediným přímým železničním spojením České republiky s oblastí Balkánu. Do roku 2008 jezdily jako rychlíky R374/375 mezi Prahou a Bukureští, do počátku 90. let pokračovaly přes Československo až do Berlína a přes Rumunsko do bulharské Sofie. Od prosince 2008 byl zkrácen do Budapešti, odkud část jeho vozů pokračuje v českých rychlících Amicus a Metropol.<ref>[http://ojakup.blog.cz/0910/rychlik-pannonia Rychlík Pannonia] {{Wayback|url=http://ojakup.blog.cz/0910/rychlik-pannonia |date=20150503193647 }}, ojakup.blog.cz, 7. 10. 2009</ref> Tento rychlík je známý především [[Železniční nehoda u Řikonína|tragickou nehodou na řikonínském viaduktu]], při které zahynulo 31 cestujících.
  
  == Odkazy ==
  === Reference ===
  {{Překlad| jazyk = de| článek = Pannonien| revize = 33276286| jazyk2 = en| článek2 = Pannonia| revize2 = 141366925}}
  <references />
  
  === Související články ===
  * [[Seznam panonských vládců]]
  * [[Dějiny Maďarska]]
  * [[Římské provincie]]
  
  === Externí odkazy ===
  * {{Commonscat}}
  * {{Otto|heslo=Pannonie}}
  * [http://antika.avonet.cz/article.php?ID=1510 Pannonia (stránky Antika)] {{Wayback|url=http://antika.avonet.cz/article.php?ID=1510 |date=20070610111537 }}
  * [http://www.civertan.hu/legifoto/legifoto.php?page_level=205 Aerial photography: Gorsium - Tác - Hungary]{{en}}
  * [http://www.civertan.hu/legifoto/legifoto.php?page_level=875 Aerial photography: Aquincum - Budapest - Hungary]{{en}}
  {{Autoritní data}}
  
  [[Kategorie:Starověké římské provincie]]
infoboxes: [{"title": "", "data": {"Hlavn\u00ed m\u011bsto": "Carnuntum (Panonnia Superior), Aquincum a Sirmium (Panonnia Inferior), Savaria, Poetovio nebo Vindobona", "N\u00e1rodnostn\u00ed slo\u017een\u00ed": "\u0158\u00edman\u00e9, romanizovan\u00ed Panonov\u00e9, Keltov\u00e9, pozd\u011bji Germ\u00e1ni, Alani, Hunov\u00e9 jako foederati", "Jazyky": "latina", "N\u00e1bo\u017eenstv\u00ed": "\u0159\u00edmsk\u00e9 n\u00e1bo\u017eenstv\u00ed, mithraistick\u00e9, k\u0159es\u0165ansk\u00e9", "St\u00e1tn\u00ed z\u0159\u00edzen\u00ed": "provincie", "Mate\u0159sk\u00e1 \u00b7 zem\u011b": "\u0158\u00edmsk\u00e1 \u0159\u00ed\u0161e \u00b7 Z\u00e1pado\u0159\u00edmsk\u00e1 \u0159\u00ed\u0161e", "Vznik": "rok 8/9 n. l. \u2013 odd\u011blen\u00edm od provincie Il\u00fdrie", "Z\u00e1nik": "433 n. l. \u2013 dobyt\u00ed Panonie Huny"}}, {"title": "", "data": {"\u2190": "8/9\u2013433 n. l. \u00b7 \u2192 \u00b7 \u2192 \u00b7 \u2192"}}, {"title": "", "data": {"P\u0159edch\u00e1zej\u00edc\u00ed | Il\u00fdrie (provincie) | Il\u00fdrie (provincie) |": "N\u00e1sleduj\u00edc\u00ed | Doln\u00ed Panonie | Doln\u00ed Panonie | | Horn\u00ed Panonie | Horn\u00ed Panonie | | Hunov\u00e9 | Hunov\u00e9 |"}}, {"title": "", "data": {"Il\u00fdrie (provincie)": "Il\u00fdrie (provincie)"}}, {"title": "", "data": {"Doln\u00ed Panonie": "Doln\u00ed Panonie", "Horn\u00ed Panonie": "Horn\u00ed Panonie", "Hunov\u00e9": "Hunov\u00e9"}}]